ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року	Львів	Справа № 140/945/20 пров. № А/857/6410/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Большакової О.О., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року (головуючий суддя Лозовський О.А., м. Луцьк) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» звернулося в суд першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання бездіяльності щодо не відшкодування пені в розмірі 650 520,26 грн., нарахованої за період з 15.08.2018 по 20.08.2019 на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по декларації за серпень 2011 року неправомірною; стягнення пені, нарахованої за період з 115.08.2018 по 20.08.2019 на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за серпень 2011 року в розмірі 650   520,26 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року позов задоволено, визнано бездіяльність Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступник – Головне управління ДПС у Волинській області) щодо не відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» пені в розмірі 650 520,26 грн., нарахованої за період з 15.08.2018 по 20.08.2019 на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість згідно декларації за серпень 2011 року протиправною. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» 650 520 (шістсот п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 26 копійок пені, нарахованої за період з 15 серпня 2019 року по 20  серпня 2019 року на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за серпень 2011 року.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку та просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Завод Галичина» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за серпень 2011 року, про що складено акт від 10.11.2011 №9023/23-3/33513052. Перевіркою не підтверджено відображене у декларації за серпень 2011 року бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 1 777 777 грн., чим порушено абзац «а» п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок чого ТОВ «Завод Галичина» завищило заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку за серпень 2011 року на 1 777 777 грн.
Відповідно до висновків акта перевірки, Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 22.11.2011 року №0002352302, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 1 777 777 грн. та визначено штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 444 444 грн.
Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Завод Галичина» подано до суду адміністративний позов. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 по справі №2а/0370/925/12 залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 адміністративний позов задоволено повністю, скасовано податкове повідомлення-рішення №0002352302 від 22.11.2011 року та стягнуто з Державного бюджету України заборгованість з ПДВ в сумі 1 777 777 грн. за серпень 2011 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.03.2015 у справі №К/800/1266/15 зупинено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 року по справі №2а/0370/925/12 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 року до закінчення касаційного перегляду справи.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.03.2017 року №К/800/12667/15 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 року по справі №2а/0370/925/12 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Завод «Галичина» заборгованість з ПДВ за серпень 2011 року в сумі 1 777 777 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Зобов`язано Луцьку ОДПІ прийняти висновок із зазначенням суми бюджетної заборгованості з ПДВ та подати його Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області. У решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 року по справі №2а/0370/925/12 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 року - залишено без змін.
При розгляді даної судової справи, суд приходить до висновку, що право на бюджетне відшкодування виникло в позивача з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012, відповідно обов`язок щодо бюджетного відшкодування заборгованості з податку на додану вартість у Луцької ОДПІ виник 26.02.2015. Відтак, позивач у розрахунку розміру пені, поданому у позовній заяві, правильно зазначив 19.03.2015 як дату, з якої почалось нарахування пені.
Однак, з такими висновками суду, ГУ ДПС у Волинській області не погоджується з огляду на наступне. Заявлена сума бюджетного відшкодування по декларації за січень 2011 року, була предметом розгляду судової справи №2а/0370/925/12 за позовом ТОВ «Завод Галичина» до Луцької ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0002352302 від 22.11.2011 та стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ.
Відповідно до ч.2 п.200.15 ст.200 ПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів відповідний висновок.
Щодо закінчення процедури судового оскарження, то апелянт зазначає, що сторони мають право на реалізацію свого способу захисту прав та законних інтересів в порядку та спосіб визначений нормами процесуального законодавства, зокрема ст.211, ст.236 КАС України (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), що передбачають, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, з прийняттям судом апеляційної інстанції судового рішення процедура судового оскарження не закінчується, учасники судового процесу наділені правом оскаржувати такі рішення до суду вищої інстанції.
Луцькою ОДПІ, у відповідності до вищезазначених правових норм, оскаржено у судовому порядку постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 по справі №2а/0370/925/12 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015.
Термін як зазначає суд - 19.03.2015 року, дата з якої слід відраховувати момент виникнення пені, не відповідає приписам законодавства та фактичним обставинам справи.
Неврахування судом при розрахунку пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.03.2015 №К/800/12667/15, яким зупинено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 року по справі №2а/0370/925/12 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 до закінчення касаційного перегляду справи.
Відповідно до п. 2 та п.3 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26, Міністерство фінансів адмініструє Реєстр як окремий інформаційний ресурс та формування реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.
З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесено зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), зокрема в частині бюджетного відшкодування податку на додану вартість запроваджено: єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку (далі - Реєстр заяв); тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу (далі - Тимчасовий реєстр заяв).
Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу 31 січня 2017 року ДФС сформовано та опубліковано на офіційному веб-порталі ДФС Тимчасовий реєстр заяв.
На дату формування та опублікування на офіційному сайті ДФС Тимчасового реєстру сума ПДВ, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Галичина» до бюджетного відшкодування до 01 лютого 2016 року, перебувала в судовому оскарженні (підприємством здійснювалось оскарження прийнятих за матеріалами документальної перевірки прийнятих ППР, по яких не підтверджено бюджетне відшкодування ПДВ), і відповідно, не могла бути включена до Тимчасового реєстру заяв.
Отже, заявлена до відшкодування ТОВ «Завод Галичина» сума податку на додану вартість за серпень 2011 року до 1 лютого 2016 року та не відшкодована станом на 1 січня 2017 року - підлягає включенню саме до Тимчасового реєстру.
Внесення інформації для формування Реєстру заяв відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 03.03.2017 № 326 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною служби України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.03.2017 за № 376/30244 здійснюється електронними повідомленнями. На кожне електронне повідомлення, яке надходить від ДФС до Реєстру заяв, накладається не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатка відповідного територіального органу ДФС.
Порядком інформаційної взаємодії в процесі формування Тимчасового Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ (наказ № 326), не визначено структури та форматів даних інформаційної взаємодії між Мінфіном та ДФС, Мінфіном та Казначейством, станом на 16.03.2020року не передбачено відповідного механізму відшкодування по Тимчасовому реєстру заяв. Таким чином відсутні технічні можливості здійснення процедур відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв.
Однак, ГУ ДФС (ДПС ) в області суму податку на додану вартість по декларації з ПДВ за серпень 2011 року заявлену до відшкодування до 1 лютого 2016 року ТОВ «Завод Галичина» в розмірі 1 777777 грн. та не відшкодовану станом на 1 січня 2017 року, було включено до Тимчасового реєстру в ручному режимі та систематично надавалась інформація до ДФС України щодо включення до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТзОВ «Завод Галичина» в сумі наявного в ІТС «Податковий блок» ІКП платника залишку невідшкодованих сум ПДВ - 1777777 грн. та внесені всі необхідні дані до інформаційної таблиці розробленої ДФС України.
21.08.2019 сума ПДВ по декларації за серпень 2011 року відшкодована на рахунок ТОВ «Завод Галичина» за рішенням суду в розмірі 1777777 грн.
Станом на 16.03.2020 згідно ІТС «Податковий блок» в ІКП ТОВ «Завод Галичина» залишок невідшкодованого ПДВ станом на 17.03.2020 року в тому числі по декларації з ПДВ за серпень 2011 року (реєстраційний номер 9008041889 від 21.09.2011 ) відсутній.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не було враховано, що ГУ ДПС в області діяло виключно в рамках Податкового кодексу України, а нарахування суми пені ТОВ «Завод Галичина» по невідшкодованій сумі ПДВ за серпень 2011 року є безпідставною.
Окрім того апелянт зазначає, що судом не було враховано, що позивачем пропущено процесуальний строк на звернення до суду з вимогою про стягнення пені.
В поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Завод «Галичина» є платником податку на додану вартість. 20.09.2011 позивачем до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (правонаступник – Головне управління ДПС у Волинській області) подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2011 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування суму в розмірі 1 777 777,00 грн. В період з 25.10.2011 по 31.10.2011 Луцькою ОДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Завод «Галичина» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (ПДВ) на рахунок платника у банку за серпень 2011 року, за результатами якої складено акт №9023/23-3/33513052 від 10.11.2011, яким встановлено, що ТзОВ «Завод «Галичина» не підтверджено відображене у декларації за серпень 2011 року бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1 777 777,00 грн. та в порушення абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 ПК України, ТзОВ «Завод «Галичина» завищено заявлену суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за серпень 2011 року на суму 1 777 777,00 грн. На підставі вказаного акту перевірки Луцькою ОДПІ 22.11.2011 було винесено податкове повідомлення-рішення №0002352302, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 1 777 777,00 грн. та визначено штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 444 444,00 грн.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012, залишеною ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 без змін, у справі №2а/0370/925/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетного відшкодування адміністративний позов задоволено повністю, скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції №0002352302 від 22.11.2011 та стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» заборгованість з податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 1 777 777,00 грн. 
Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 направлена на адресу сторін, однак, після отримання даної ухвали Луцькою ОДПІ не було подано висновку із значенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2015 у справі №К/800/12667/15 за касаційною скаргою Луцької ОДПІ на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 зупинено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 до закінчення касаційного перегляду справи.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.03.2017 у справі №К/800/12667/15 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» заборгованості з податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 1 777 777,00 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення: зобов`язано Луцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області прийняти висновок із значенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість та подати його Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області. У решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 залишено без змін.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 змінено спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 21.03.2017 в частині зобов`язання Луцької ОДПІ прийняти висновок із зазначенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість та подати його Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області на зобов`язання Луцьку ОДПІ включити в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо відшкодування ТзОВ «Завод «Галичина» суми податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 1777   777,00 грн.
21.08.2019 ТзОВ «Завод «Галичина» отримано на розрахунковий рахунок кошти в сумі 1 777 777,00 грн. з призначенням платежу: «на виконання виконавчого листа суду 13.02.18 по справі №2а/0370/925/12 та висновку від 20.08.19 №70 щодо відшкодування суми ПДВ». Отже, сума заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по декларації за серпень 2011 року в розмірі 1 777 777,00 грн. погашена 21.08.2019.
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до пункту 200.7 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника (пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України).
Підпунктами 200.7.1, 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до підпункту ґ) пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
Пунктом 200.13 статті 200 ПК України передбачено, що на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №343 від 09.03.2016 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2016 за №496/28626, для забезпечення повного з`ясування обставин, що мають значення в процесі судового розгляду позовних заяв про бюджетне відшкодування ПДВ, пені або стягнення митних платежів, відповідачами у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник або який здійснював митне оформлення, та орган Казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.
Судом першої інстанції також встановлено, що сума бюджетного відшкодування у розмірі 1 777 777,00 грн. є узгодженою в порядку судового оскарження податкового повідомлення-рішення контролюючого органу від 22.11.2011 №0002352302, а саме з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012 у справі №2а/0370/925/12, тобто з дати проголошення ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015.
Згадана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду була направлена на адресу сторін супровідним листом від 02.03.2015 № 90920/12 та була отримана 05.03.2015.
Податковий орган протягом наступних п`яти робочих днів у відповідності до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 ПКУ, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, а саме до 12.03.2015 включно, що настали за днем отримання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015, зобов`язаний був подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Згідно абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Відповідно пункту 200.13 статті 200 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку  в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.
Пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно вважав, що право на бюджетне відшкодування виникло в позивача з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.04.2012, відповідно обов`язок щодо бюджетного відшкодування заборгованості з податку на додану вартість у Луцької ОДПІ виник 26.02.2015, а відтак, позивач у розрахунку розміру пені, поданому у позовній заяві, правильно зазначив 19.03.2015 як дату, з якої почалось нарахування пені.
Також, суд першої інстанції вірно зазначив, що стягнення пені, нарахованої за період з 19.03.2015 по 22.07.2018 на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за серпень 2011 року в розмірі 1306 717, 00 грн. було предметом розгляду адміністративної справи №0340/1409/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина» до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення пені, який задоволений рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.08.2018. 
21.08.2019 ТзОВ «Завод «Галичина» отримано на розрахунковий рахунок кошти в сумі 1 777 777,00 грн. з призначенням платежу: «на виконання виконавчого листа суду 13.02.18 по справі №2а/0370/925/12 та висновку від 20.08.19 №70 щодо відшкодування суми ПДВ», сума заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість по декларації за серпень 2011 року в розмірі 1 777 777,0 грн. погашена 21.08.2019. Пеня за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ по декларації за серпень 2011 року за період з 15.08.2018 по 20.08.2019 становить 650520,26 грн.
Також суд вірно врахував, що згідно пункту 200.23 статті 200 ПК (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Даною нормою не передбачено, що пеня нараховується тільки протягом робочих (операційних) днів.
Вимоги Податкового кодексу, якими визначено, що ті чи інші дії контролюючим органом здійснюються лише в операційні дії стосуються виключно порядку вчинення певних дій державним органом.
Крім того, пункт 200.23 статті 200 ПК (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за методом правового регулювання є імперативною нормою, тобто такою, що не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів. Вказана норма не передбачає будь-яких інших, крім наявної заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, умов її застосування.
Нормативна невизначеність щодо порядку виконання контролюючим органом обов`язку по відшкодуванню заборгованості бюджету з податку на додану вартість не є підставою для ненарахування пені згідно пункту 200.23 статті 200 ПК.
Суд першої інстанції також правильно вважав, що не заслуговують на увагу твердження податкового органу про безпідставність вимоги про стягнення пені, оскільки контролюючим органом 21.08.2019 сума ПДВ по декларації за серпень 2011 року була відшкодована на рахунок ТзОВ «Завод «Галичина» повністю з тих підстав, що неподання органом фіскальної служби після закінчення процедури узгодження суми бюджетного відшкодування висновку щодо відшкодування бюджетної заборгованості, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені. 
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03.06.2014 № 21-131а14.
Також судом першої інстанції враховано, що згідно рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу («Бурдов проти Росії» та інші справи, зазначені в цій).
Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирного володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року по справі № 140/945/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	Т. І. Шинкар