Ухвала
 
12 жовтня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 728/724/19
провадження № 61-13246ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усик Г. І.
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною власністю,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
 
Позов обґрунтовував тим, що з 18 серпня 2012 року по 07 грудня 2018 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Під час шлюбу вони придбали об`єкт житлової нерухомості (незавершене будівництво) по АДРЕСА_1 , право власності на який було оформлене на відповідачку. У період шлюбу вони разом добудували будинок до ступеню повної готовності, проте колишня дружина відмовилася оформлювати прийняття будинку до експлуатації та реєструвати право власності на нього, а також визнати його співвласником житлового будинку та будь-яким чином приймати участь у його добровільному поділі.
 
У зв`язку з викладеним, ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на 1/2 частини незавершеного будівництва (об`єкта житлової нерухомості), що розташоване по АДРЕСА_1 , за варіантом № 2 висновку експерта.
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною власністю.
 
Позов мотивовано тим, що з липня 2006 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, лише 18 серпня 2012 року шлюб був зареєстрований. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах вони придбали автомобіль «Славута» модель ЗАЗ-110308-45, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був оформлений на відповідача, та інше майно, необхідне для ведення домашнього господарства. Оскільки майно було набуте у період фактичних шлюбних відносин, вважає, що воно є спільною сумісною власністю та підлягає розподілу в рівних частках шляхом стягнення з відповідача на її користь половини вартості майна. Позивач зазначала, що у своїй письмовій розписці від 25 березня 2019 року колишній чоловік погоджувався забрати собі автомобіль та рухоме майно, а їй залишити у власність будинок, проте, згодом змінив свої наміри щодо добровільного поділу спільного майна, що й змусило її звернутися до суду за захистом своїх прав.
 
У зв`язку з викладеним вище, позивач просила: встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем з липня 2006 року по 18 серпня 2012 року; визнати за нею право власності на 1/2 частини автомобіля «Славута» модель ЗАЗ-110308-45, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Славута», причепа до машини, мотоблока, причепа до мотоблока, 8 штук колес до автомобіля із зимовою гумою, шуруповерта, мотокоси, болгарки, паяльника труб пластикових, газової установки на автомобіль, дриля, одного вулика без бджіл, медогонки, трьох бочок, бочки залізної квадратної, ножиць для різання пластикових труб, сварки саморобної, шифоньєра, пеналу, столу-тумби, столу кухонного, бетономішалки на загальну суму 70 000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 березня 2020 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з липня 2006 року по 18 серпня 2012 року. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині незавершеного будівництва (об`єкта житлової нерухомості), що розташоване по АДРЕСА_1 , обравши варіант-1 поділу, зазначений у висновку експерта за результатами проведення судової будівельної-технічної експертизи від 29 жовтня 2019 року № 2816-2818/19-24. Виділено ОСОБА_2 у житловому будинку: веранду 1-1, кімнату 1-8; надвірні будівлі та споруди: ганок а, погріб Пг, Сарай Д-1, 1/2 частини огорожі. Виділено ОСОБА_1 у житловому будинку: кухню 1-2, котельню 1-3, вбиральню 1-4, кімнату 1-5, вітальню 1?6, кімнату 1-7; надвірні будівлі та споруди: колодязь К, 1/2 частину огорожі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 9 203,00 грн за отримання надлишку при розподілі на 1/2 та 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Зобов`язано провести у житловому будинку ремонтно-будівельні роботи: улаштувати вхідний дверний проріз в кухню 1-2; демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1-1, 1-2 та 1-6; демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1-6 та 1-8; улаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-8; обладнати тамбур входу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації належної їй 1/2 частини вартості майна, що являється об`єктом спільної сумісної власності, а саме автомобіля «Славута», модель ЗАЗ-110308-45, 2008 року випуску, на суму 26 143,37 грн, мотоблока на суму 6 250,00 грн, причепа до мотоблока на суму 995,00 грн, колес до автомобіля із зимовою гумою 8 штук на суму 2 720,00 грн, шуруповерта на суму 625,00 грн, дриля на суму 525,00 грн, медогонки на суму 2 500,00 грн, ножиць для різання пластикових труб на суму 34,00 грн, що разом становить 39 792,37 грн.
 
Додатковим рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частини вартості причепа до машини та мотокоси (бензопили Грюнхелм GS-4000 MG), що становить 6 825,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 576,30 грн, витрати на оплату судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1 570,00 грн, та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 576,30 грн та витрати по оплаті вартості судової будівельно-технічної експертизи в сумі 4 396,00 грн.
Частково задовольняючи первісний позов ОСОБА_2 та зустрічний позов  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявні письмові матеріали справи повністю доводять факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а заперечуючи проти встановлення даного факту, ОСОБА_2 будь-яких належних доказів для його спростування не надав. Установивши відповідний факт, районний суд, з урахуванням положень статті 74 Сімейного кодексу України (далі - СК України), визнав за необхідне поділити майно, набуте сторонами за час спільного проживання, стягнувши 1/2 частини вартості транспортного засобу.
 
Вирішуючи питання про поділ об`єкта незавершеного будівництва, суд першої інстанції дійшов висновку про його розподіл саме за варіантом № 1, де ОСОБА_1 буде визначена як співвласник 2, указавши, що відповідач проживає у спірному будинку, зробила певне поліпшення спірного майна, і такі правовідносини носять стабільний характер для неї. При поділу транспортного засобу суд зазначив, що ОСОБА_2 користується спірним автомобілем, а позивачка висловила згоду на отримання половини його вартості.
 
Здійснюючи розподіл між колишнім подружжям іншого рухомого майна, указаного ОСОБА_1 у зустрічному позові, суд послався на те, що позивачкою за зустрічним позовом надано докази на підтвердження вартості щодо частини заявленого майна, тому поділу шляхом стягнення з ОСОБА_2 половини їх вартості підлягають лише мотоблок, причеп до мотоблока, колеса до автомобіля у кількості 8 штук, шуруповерт, дриль, медогонка та ножиці для різання пластикових труб.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 березня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов  ОСОБА_2  задоволено.  Визнано за ОСОБА_2 право власності на 48/100 частин об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_2 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2019 року № 2816/2818/19-24 за другим варіантом розподілу об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , як другому співвласнику: по житловому будинку: веранду 1-1 площею 14,7 кв. м, вартістю 17 588,00 грн, частину вітальні 1-6 площею 4,1 кв. м вартістю 6 856,00 грн, кімнату 1-8 площею 19,1 кв. м вартістю 31 938,00 грн; по надвірним будівлям та спорудам - ганок літ. «А» вартістю 2 175,00 грн, погріб літ. «Пг», вартістю 4 350,00 грн, сарай літ. «Д-1» вартістю 3 625,00 грн, 1/2 частини огорожі вартістю 3 625,00 грн, а всього майна на загальну суму 70 157,00 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 52/100 частини об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2019 року № 2816/2818/19-24 за другим варіантом розподілу об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , як першому співвласнику: по житловому будинку: кухню 1-2, площею 6,3 кв. м, вартістю 7 538,00 грн, котельню 1-3, площею 3,9 кв. м, вартістю 4 666,00 грн, вбиральню 1-4 площею 5,4 кв. м, вартістю 6 460,00 грн, кімнату 1-5 площею 16,00 кв. м вартістю 26 754,00 грн, частину вітальні 1-6, площею 3,7 кв. м вартістю 6 186,00 грн, кімнату 1-7 площею 10 кв. м вартістю 16 722,00 грн; по надвірним будівлям та спорудам - колодязь літ. «К», вартістю 2 900,00 грн, 1/2 частини огорожі вартістю 3 625,00 грн, а всього майна на загальну суму 74 851,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 347,00 грн компенсації за отримання надлишку частки при розподілі будинку. Зобов`язано ОСОБА_1 улаштувати вхідний дверний проріз в кухню 1-2, обладнати тамбур входу, улаштувати дверний проріз між частиною приміщення 1-6 та 1-7. Зобов`язано ОСОБА_2 демонтувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-2, а також між приміщеннями 1-6 та 1-7, улаштувати перегородку в приміщенні вітальні 1-6. Лінія розподілу горища житлового будинку проходить по лінії розподілу першого поверху.
 
Рішення Бахмацького районного суду від 05 березня 2020 року, в частині вирішення вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в рахунок компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна змінити, зменшивши розмір визначеної судом першої інстанції суми до стягнення з 39 792,37 грн до 26 143,37 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
Додаткове рішення Бахмацького районного суду від 02 квітня 2020 року, в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в рахунок компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна скасовано. У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в рахунок компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна відмовлено.
 
Додаткове рішення Бахмацького районного суду від 02 квітня 2020 року в частині розподілу судових витрат змінено, викладено пункти другий та третій резолютивної частини додаткового рішення у такій редакції: «2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 671,20 грн, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 3 140,00 грн, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 500,00 грн. 3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 768,40 грн, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 8 792,00 грн». Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2 305,20 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
 
Вирішуючи питання поділу об`єкта незавершеного будівництва, апеляційний суд обрав той варіант розподілу, згідно з яким частки у майні подружжя будуть найбільш наближеними до ідеальних, врахувавши при цьому інтереси ОСОБА_1 , яка проживає у спірному будинку і для якої такі правовідносини носять стабільний характер.
 
Вирішуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 щодо поділу рухомого майна, апеляційний суд дійшов висновку висновку про те, що суд першої інстанції, встановлюючи обсяг спільного рухомого майна подружжя, яке підлягає розподілу, помилково відніс до його складу мотоблок, причіп до мотоблока, колеса до автомобіля із зимовою гумою у кількості 8 штук, шуруповерт, дриль, медогонку, ножиці для різання пластикових труб, причеп до машини та мотокосу, оскільки їх придбання та вартість не підтверджені належними доказами.
 
ОСОБА_1 у вересні 2020 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Предметом спору у цій справі є вимоги як майнового характеру (про поділ майна подружжя та стягнення компенсації у рахунок вартості спільного майна подружжя, вартістю 145 008,00 грн та 70 000,00 грн) так і вимоги немайнового характеру (про встановлення факту проживання однією сім`єю).
 
Ціна первісного і зустрічного позовів не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 250 = 525 500,00 грн). 
 
Справа не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною. 
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
 
Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить. 
 
Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, що є спільною власністю відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак       Г. І. Усик