КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа   № 2-35/12                                                                        Головуючий у суді першої інстанції: Скрипка О.І.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9364/2020                  Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
25 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    Головуючого                                           Волошиної В.М.
                                   Суддів                                      Слюсар Т.А., Мостової Г.І.
                                   Секретаря судового засідання              Рудик О.Л.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, 
 
в с т а н о в и л а:
 
У квітні 2020 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа на виконання судового рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2012 року у справі №                      2-35/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з поновленням пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стосовно ОСОБА_1 .
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року задоволено заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-35/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1426169 грн. 86 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. - щодо боржника ОСОБА_1 .
Видано дублікат виконавчого листа № 2-35/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі                      1 426 169 грн. 86 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. щодо боржника ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заінтересована особа ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи тим, що ухвала суд першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та при неповному з`ясуванні всіх обставин у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції    питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення  розглянуто у відсутності відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та без належного їх повідомлення про розгляд питання за поданою заявою АТ «Універсал Банк», що призвело до порушення прав відповідачів,  передбачених статтею 43 ЦПК України, на висловлювання своїх доводів та міркувань.
Вважає, що банком в заяві про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документу до виконання не наведено жодної об`єктивної та поважної причини для поновлення такого строку, та як наслідок, немає підстав для видачі дублікату.
Просила врахувати, що банк, після пред`явлення виконавчого документа до органу, що здійснює примусове виконання судових рішень, протягом семи років  взагалі не цікавився існуванням виконавчого документа, виданого судом на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2012 року, за яким боржником виступає ОСОБА_1 . Навіть, при отриманій відповіді Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, датованої 20 липня 2018 року, про відсутність на виконанні виконавчого листа, банк звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення лише через півтора роки.
Разом з тим, суд першої інстанції, задовольняючи заяву АТ «Універсал Банк», жодних належних та допустимих доказів, які б надавали змогу дійти висновку про захист інтересів банку та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, у судовому рішенні не навів. Оцінку бездіяльність банку не надав.
 
У поданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року - без змін, посилаючись на те, що судове рішення про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення є законним, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1   ґрунтуються на припущеннях та зводяться до того, щоб ухилитися від виконання судового рішення про стягнення боргу. Звернув увагу, що відповідачка ОСОБА_1 знає як про ухвалення рішення у 2012 року, так і про відкриття виконавчого провадження, однак рішення суду ані в добровільному, ані у примусовому порядку не виконує. Банк своєчасно пред`явив виконавчий документ до виконання, проте не отримав його після повернення державною виконавчою службою. На теперішній час рішення суду не виконано боржниками, виконавчий документ стосовно боржника ОСОБА_1 втрачено з обставин незалежних від стягувача, а тому банк позбавлений можливості для відновлення свого порушеного права шляхом пред`явлення виконавчого документа до виконання у відповідний орган ДВС, оскільки виконавчий документ на адресу банку так і не було повернуто.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник заявника АТ «Універсал Банк» Піхотенко А.С. - заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку.   
У відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2012 року у справі № 2-35/2012 позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 426 169,86 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. (а.с. 165-166 том 1).
Вказане судове рішення набрало законної сили та відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, 18 ЦПК України є обов?язковим до виконання.  
18 червня 2012 року представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про видачу виконавчого листа у справі № 2-35/2012, який надіслано судом на адресу стягувачу 16 липня 2012 року (а.с. 170, 171 том 1).
Порушуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2012 року у справі № 2-35/2012 стосовно ОСОБА_1 заявник посилався на те, що оригінал виконавчого листа втрачено. На підтвердження своїх вимог подав наступні письмові докази:
копію виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом міста Києва             11 липня 2012 року стосовно боржника ОСОБА_1 ;
акт № 45/20 від 07 квітня 2020 року, складений працівниками департаменту по управлінню судового врегулювання проблемної заборгованості АТ «Універсал Банк», про проведення перевірки оригіналів документів;
довідку №628 від 07 квітня 2020 року, складену молодшим юрисконсультом відділу адміністрування судового врегулювання заборгованості АТ «Універсал Банк», про те, що АТ «Універсал Банк» здійснено перевірку журналів вхідної кореспонденції банку за 2013-2020 роки щодо отримання оригіналів виконавчого листа № 2-35/2012, виданого 11 липня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та за результатом проведеної перевірки встановлено, що оригінал зазначено виконавчого листа  за період з 2013 по 07 квітня 2020 року до банку не надходив;
клопотання № 151 від 21 березня 2018 року, адресоване Деснянському районному відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про хід виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа  № 2-35/2012, виданого 11 липня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 426 169,86 грн.;
клопотання № 316 від 08 червня 2018 року, адресоване Деснянському районному відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про хід виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа  № 2-35/2012, виданого 11 липня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 426 169,86 грн.;
відповідь Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20 липня 2018 року про вчиненні державним виконавцем дії щодо виконання виконавчого документа № 2-35/2012, виданого 11 липня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 426 169,86 грн. (а.с. 178-185 том 1).
Ухвалюючи судове рішення про видачу дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 , з поновленням пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що оригінал виконавчого листа було втрачено, судове рішення не виконано, строк пропущений заявником з поважних причин, а саме у зв`язку з втратою оригіналу виконавчого документа під час поштового пересилання.
Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів  вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.
Процесуальний порядок вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документа встановлений підпунктом 17.4 пункту17 частини 1 розділу ХІІІ перехідних положень Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до цивільного процесуального кодексу України.
  Так, зазначеними положеннями ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.  
Аналіз зазначеної норми процесуального права вказує на те, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як втрата виконавчого документа, так і факт звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. 
Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції - частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Таке право стягувача передбачено також нормою статті 433 ЦПК України.
Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має обов`язок перевірити: чи не було виконано судове рішення, чи не втратило воно законної сили, чи звернувся заявник в межах строків пред`явлення його до виконання та докази, якими підтверджується втрата виконавчого листа.
У разі пропускустроку пред`явлення виконавчого документа до виконання та порушення питання про його поновлення в межах заявлених вимог про видачу дубліката виконавчого листа, суд повинен також з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів зробити висновок про їх поважність чи неповажність.
 
Як встановлено колегією суддів й це вбачається із матеріалів справи, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2012 року у справі                     № 2-35/2012, яким стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 426 169,86 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. набрало законної сили 12 березня 2012 року.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
11 липня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-35/2012 стосовно боржника ОСОБА_1 , із зазначенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом одного року - до                  13 березня 2013 року (а.с. 178-179 том 1). 
Позивачем (стягувачем за виконавчим документом) виконавчий лист № 2-35/2012 пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Деснянського РВДВС міста Києва - 23 серпня 2012 року, тобто в межах річного строку для пред`явлення до виконання. Вказаний факт підтверджується відповіддю Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20 липня 2018 року та не заперечується учасниками справи.
Також із витребуваної інформації з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що викладена у відповіді від 20 липня 2018 року, колегією суддів встановлено, що 27 серпня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-35/2012, виданого 11 липня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 426 169,86 грн. (ВП № 33997315) та вчинені заходи щодо примусового виконання рішень 
На підставі постанови державного виконавця від 28 березня 2013 року  виконавчий документ № 2-35/2012 повернуто стягувачу (а.с. 184-185 том 1).
Вчинені стягувачем дії свідчать про переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак відповідно до статті  23 Закону "Про виконавче провадження N 606-XIV перебіг строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-35/2012 починається спочатку з дня повернення виконавчого листа стягувачу               (28 березня 2013 року), а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Надані учасниками справи та досліджені докази у справі свідчать про те, що вдруге виконавчий документ № 2-35/2012, виданий судом стосовно боржника ОСОБА_1 , стягувачем до виконання не пред`являвся, що підтверджується  відповіддю  з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від              20 липня 2018 року та вказані обставини не заперечувались представником АТ «Універсал Банк» під час розгляду справи в суді.
Із заявою до суду про видачу дублікату виконавчого листа на виконання судового рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2012 року у справі № 2-35/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з поновленням пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стосовно ОСОБА_1 стягувач звернувся 17 квітня 2020 року, тобто через сім років з дня повернення виконавчого листа стягувачу.
Як на підставу поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-35/2012 до виконання заявник АТ «Універсал Банк» посилався на втрату оригіналу виконавчого документа, виданого судом стосовно боржника ОСОБА_1 .
 
Відповідно до приписів частини 1 статті 433 ЦПК України підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Аналіз змісту даної норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Із зібраних та досліджених доказів у справі вбачається, що АТ «Універсал Банк», пред`явивши виконавчий лист на примусове виконання до державної виконавчої служби 23 серпня 2012 року, не надав доказів того, що протягом 6 (шести)    років він вчиняв дії щодо контролю за виконанням судового рішення. Долучені заявником               АТ «Універсал Банк» письмові докази свідчать про те, що банк не цікавився виконанням судового рішення до 2018 року, не перевіряв наявності у відділі державної виконавчої служби виконавчого документа на виконанні, хоча мав таку об`єктивну можливість. 
Із запитом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про хід виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа  № 2-35/2012, виданого судом Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 426 169,86 грн. банк звернувся лише у червні 2018 року.
При наявності відповіді Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20 липня 2018 року про те, що після повернення виконавчого листа на підставі постанови державного виконавця від 28 березня 2013 року повторно виконавчий лист № 2-35/2012 станом на 20 липня 2018 року до відділу виконавчої служби не надходив, стягувач               АТ «Універсал Банк» із заявою до суду про видачу дублікату виконавчого листа                № 2-35/2012, з поновленням пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стосовно ОСОБА_1 звернувся лише 17 квітня 2020 року, тобто майже через 2 (два) роки з дня отримання відповіді з відділу державної виконавчої служби.
 
Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що повернення виконавчого документа стягувачу АТ «Універсал Банк» не позбавляло права останнього повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, який поновився 28 березня 2013 року та закінчився 28 березня 2014 року. В межах даного строку стягувач не реалізував право на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а наведені ним обставини, які безпосередньо унеможливлювали вчинення дій у визначений законом строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку, оскільки зумовлені діями самого стягувача, який не вжив належних заходів щодо контролю за виконанням судового рішення, зокрема, і щодо  наявності у відділі державної виконавчої служби виконавчого документа на виконанні.
Установивши у ході розгляду справи, що заявник (стягувач за виконавчим документом), звертаючись 17 квітня 2020 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-35/2012 від 11 липня 2012 року стосовно боржника ОСОБА_1 , пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, визначений Законом України «Про виконавче провадження», який за наведених заявником обставин не підлягає поновленню, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для видачі дубліката виконавчого документа.
Аналогічний висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11.
 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги приведені норми закону, належним чином не оцінив обґрунтованість доводів заявника, та дійшов  помилкового висновку про поновлення стягувачу АТ «Універсал Банк» строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-35/2012 від 11 липня 2012 року стосовно боржника ОСОБА_1 до виконання, з видачею дубліката виконавчого листа.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального та процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення питання, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа № 2-35/2012 від 11 липня 2012 року стосовно боржника ОСОБА_1 .
 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий                                                                      
 
Судді: