ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/1243/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року в адміністративній справі №340/1243/20 (головуючий суддя першої інстанції Черниш О.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 14.04.2020 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області, які полягають у зменшенні розміру його пенсії за рахунок виплати у 2018 році 50% та у 2019 році 75% суми підвищення пенсії, перерахованого та виплаченого на 01.03.2018 року; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести виплату його перерахованої пенсії з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року в повному обсязі, без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року. 
В обгрунтування позову зазначено, що позивач з 2010 року є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Протягом 2018 - 2019 років він отримував пенсію, перераховану з 01.01.2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», але з відтермінуванням виплат: у 2018 році – 50%, у 2019 році – 75% суми підвищення пенсії. Позивач стверджує, що таке відтермінування виплат суперечить Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та звужує його права та свободи. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за рахунок виплати 75% суми підвищення до пенсії, у період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, за період з 5 березня 2019 року до 3 вересня 2019 року включно. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження. У суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, про що сторони повідомлені належним чином.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив переглянути рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд зазначає, що вимоги відзиву щодо перегляду рішення суду та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог не підлягають розгляду, оскільки такі вимоги необхідно заявляти шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду. 
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
Позивач – ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України, з якої у 2010 році був звільнений у запас за станом здоров`я (а.с. 28). 
З 15.10.2010 року позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 71 % відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 24 на звороті).
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» позивачеві з 01.01.2018 року здійснено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і навчального складу та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України №103. 
При цьому пенсійним органом встановлено виплату пенсії позивача з 01.01.2018 року у розмірі 50% суми підвищення пенсії, а з 01.01.2019 року у розмірі 75% суми підвищення пенсії.
26.02.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про виплату його перерахованої пенсії з 01.01.2018 року без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», який визнаний нечинним рішеннями судів в адміністративній справі №826/3858/18, що набрали законної сили 05.03.2019 року (а.с.12).
Пенсійний орган повідомив позивача про відмову у здійсненні такого перерахунку (а.с.13).
Не погодившись з такими діями пенсійного органу, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.
Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що до 05.03.2019 року та після 04.09.2019 року відповідач протиправних дій при виплаті позивачу пенсії, перерахованої на підставі постанови КМУ №103, не вчиняв. 

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із частиною 4  статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Так, пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103  постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом №2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним шляхом прийняття Порядку № 45. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з урахуванням вимог  статті 63 Закону №2262  та Постанови №704 з 01 січня 2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача.
Пунктом 2 Постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови  підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
Частиною третьою статті 52 Закону №2262 встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. 
Як вбачається зі змісту пунктів 1, 2 постанови №103 вказаними пунктами визначені строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. Крім того, вказаними пунктами постанови №103 фактично зменшено розмір доплат до пенсій за результатами перерахунку у 2018 та 2019 роках.
Питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії», тому право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо  Законом №2262-ХІІ, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», а відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати «майном» у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови №103 було передбачено  Законом №2262-ХІІ, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
Дана правова позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18, від 23 квітня 2020 року у справі №2040/7219/18, згідно з якою право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
Колегія суддів зазначає, що жодною нормою  Закону №2262, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.
Таким чином, позивач, отримавши право на перерахунок пенсії у січні 2018 року на підставі  статті 63 Закону України №2262, пункту 4 Порядку № 45, мав законні сподівання на своєчасне здійснення такого перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень. 
Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому  Законом, не може бути встановлено  постановою Кабінету Міністрів України.
Таким чином, оскаржувані пункти постанови № 103 всупереч вимогам частини третьої статті  1-1, статті  43, частини четвертої статті  63  та  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців.
З огляду на наведене, пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 є протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року в адміністративній справі №340/1243/20 задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року в адміністративній справі № 340/1243/20 скасувати.
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за рахунок виплати у 2018 році 50% та у 2019 році 75% суми підвищення до пенсії, перерахованого та визначеного на 01.03.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, та без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та постанови Кабінету Міністрів України №804 від 14 серпня 2019 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року з урахуванням проведених фактичних виплат. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак