УХВАЛА

06 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  922/787/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,  
помічник  судді, який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Вилегжаніна М. В.,
представники учасників справи:
позивача - не з`явилися,   
відповідача - Харченко К. С., 
третя особа - не з`явилися,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської міської ради
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 (судді: Радіонова О. О. - головуючий, Білецька А. М., Чернота Л. Ф.) і додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 (суддя Пономаренко Т. О.)  у справі
за позовом Харківської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К Плюс" і Приватного підприємства "Акубенс"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державний реєстратор комунального підприємства  "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценко П.    Г. і фізична особа ОСОБА_1 
про скасування рішення та визнання недійсним договору,
ВСТАНОВИВ:
1. У березні 2019 року  Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К Плюс" (далі - ТОВ  "Меркурій І К Плюс") і Приватного підприємства "Акубенс" (далі - ПП "Акубенс") про:
- визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна (індексний номер 421444320 від 19.07.2018), згідно з яким додано підставу виникнення права власності у ПП "Акубенс" на нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. Ш-2 за адресою:  м. Харків, пр-т Гагаріна, 152;
- визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу від 11.10.2018 № 3716, укладеного між ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу                     Глуховцевою Н. В.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням вимог законодавства щодо реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва з посиланням на те, що у зв`язку із виявленням під час проведення перевірки  факту надання недостовірних даних, наведених у зареєстрованому повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ХК 061181520799 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 13.07.2018 № ХК 141181940951 (замовник - ПП "Акубенс"), згідно з наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Харківської міської ради (далі - Інспекція) від 15.08.2018 № 406 скасовано право на виконання будівельних робіт та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по пр-ту Гагаріна, 152 у м. Харкові" від 13.07.2018 № ХК 141181940951. Зазначений наказ у судовому порядку не оскаржувався.
На час проведення Інспекцією перевірки об`єкт нерухомого майна належав на праві приватної власності ПП "Акубенс" на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2013.
При цьому, як зауважила Харківська міська рада, державний реєстратор комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценком П. Г. (далі - державний реєстратор) вніс зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі - Державний реєстр) щодо об`єкта - нежитлові приміщення першого поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б у нежитловій будівлі літ. "Ш-2" (індексний номер 42144320). Зазначеними змінами до Державного реєстру додано підставу виникнення права власності у ПП "Акубенс" на об`єкт нерухомого майна - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018 № ХК 141181940951, яку, у свою чергу, скасовано Інспекцією.
Факт установлення Інспекцією недостовірних даних у зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації свідчить про проведення реєстрації змін на об`єкт самочинного будівництва і внаслідок прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення (індексний номер 421444320) від 19.07.2018 ПП "Акубенс" набуло право власності на об`єкт самочинного будівництва (реконструкції), який в подальшому відчужено згідно з оспорюваним договором купівлі-продажу від 11.10.2018 ТОВ  "Меркурій І К Плюс".
2. У відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти її задоволення, ПП "Акубенс" акцентувало, що підприємство як власник нежитлової будівлі літ. "Ш-1" по пр-ту Гагаріна, 152 у м. Харкові здійснило реконструкцію будівлі шляхом добудови мансардного приміщення, у зв`язку з  чим було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яку Інспекцією зареєстровано 13.07.2018                                                  № ХК 141181940951. На підставі, у тому числі, зазначеної декларації, держаний реєстратор вніс відповідні зміни до Державного реєстру.
Наказ Інспекції № 406 про скасування декларації, на який посилається позивач, видано 15.08.2018, отже через місяць після проведення державним реєстратором відповідної реєстрації змін щодо об`єкта.
Водночас згідно з пунктом 101 Порядку державної реєстрації речових право на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, утворений у результаті нового будівництва чи реконструкції, на об`єкт незавершеного будівництва автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - про документ, що відповідно до вимог законодавства дає право на проведення будівельних робіт.
Отже, оскільки декларацію про готовність об`єкта до експлуатації Інспекцією зареєстровано 13.07.2018, реєстрацію змін у Державному реєстрі щодо об`єкта нерухомого майна проведено 19.07.2018, а наказ про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації видано 15.08.2018, відповідач наголосив, що державний реєстратор діяв у межах та на підставі норм діючого на час проведення реєстраційних дій законодавства.
ПП "Акубенс" також зауважувало, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.10.2018 у справі № 465/1461/16-а, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації така декларація вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного у зв`язку з його узаконенням.   
Харківська міська рада, звертаючись з вимогами про визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами, не зазначила які саме її права порушені укладенням такого договору, а також не довела наявності підстав для визнання договору недійсним згідно з положеннями чинного законодавства.
3. ТОВ "Меркурій І К Плюс" у відзиві на позовну заяву також просило відмовити у її задоволенні з підстав недоведеності та необґрунтованості вимог Харківської міської ради та недоведеності позивачем наявності його порушеного права.
4. Згідно з ухвалою від 23.04.2019 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів  державного реєстратора Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценко П. Г., фізичну особу ОСОБА_1 
5.  ОСОБА_1 у поясненнях на позовну заяву просив закрити провадження в частині вимог про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами - відмовити у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.
6. Згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 задоволено клопотання ПП "Акубенс" і третьої особи - ОСОБА_1 , закрито провадження у справі № 922/787/19 у частині вимог про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення 421444320).
7. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 задоволено клопотання ПП "Акубенс" і третьої особи - ОСОБА_1 , закрито провадження у справі № 922/787/19 у частині вимог про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення 421444320).          
Згідно з постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 03.12.2019, скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 про закриття провадження в частині позовних вимог Харківської міської ради до ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс" про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення 421444320), справу у цій частині направлено до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.
13.01.20120 Господарським судом Харківської області ухвалено додаткове рішення, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020, про відмову у задоволенні позову Харківської міської ради до ТОВ "Меркурій І К Плюс" і ПП "Акубенс" про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у ПП "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі літ. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018 № ХК 141181940951, та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 м2 на 651,1 м2.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначену вимогу позивач заявив до осіб, які не є належними відповідачами.
Водночас суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого суду, дійшов висновку, що при правильно обраному позивачем способу захисту порушеного права, належним відповідачем за цим позовом є особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Проте Харківська міська рада не зазначила які її права та охоронювані законом інтереси порушено в результаті дій відповідачів у справі щодо вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
8. Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 і додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 13.01.2020, Харківська міська рада у касаційній скарзі просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Харківської міської ради в частині визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна задовольнити.
Скаржник посилається на те, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.06.2019 у справі № 916/1986/18, від 06.08.2019 у справі № 916/2470/18, від 19.09.2018 у справі № 804/1510/16, від 02.10.2018 у справі № 465/1461/16-а, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, така декларація вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкта до самочинного у зв`язку з його узаконенням.
Проте, суди не взяли до уваги, що Верховний Суд у зазначених справах досліджував питання можливості віднесення об`єкта до самочинно збудованого органом державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення цим органом перевірки.
У той же час, з урахуванням пунктів 16, 18 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466), та пункту 18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (далі - Порядок № 461), орган державного архітектурно-будівельного контролю під час розгляду поданої замовником декларації має повноваження перевіряти виключно повноту зазначених у ній даних, без права дослідження змісту зазначених у ній відомостей та перевірки їх документами та наявними матеріалами на відповідність об`єкта будівництва вимогам діючого законодавства.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 01.02.2019 у справі № 815/349/15, обов`язком органу державного архітектурно-будівельного контролю перед здійсненням реєстрації декларації є лише перевірка повноти задекларованих замовником відомостей, але не перевірка їх достовірності.
Отже, достовірність вказаних замовником будівництва даних під час реєстрації відповідних декларацій на реконструкцію спірної будівлі не перевірялася. Факт "узаконення", про який зазначено судом першої інстанції, не підміняє факту самочинного будівництва, яке, відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України, не породжує правових наслідків у виді виникнення права власності на нерухоме майно.
При цьому, Харківська міська рада у касаційній скарзі зазначає, що з 16.01.2020 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" діє у новій редакції, згідно з якою виключено такий спосіб захисту порушених прав та законних інтересів як скасування на підставі судового рішення запису про проведену державну реєстрацію прав. Ухвалення судом рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію прав вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації за визначеною зазначеним Законом процедурою.
Водночас, у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 викладено висновок, що суди, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 та від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15. Проте суди не застосували зазначених висновків Верховного Суду.
ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс" у відзивах на касаційні скарги Харківської міської ради просять залишити їх без задоволення, а судові рішення у справі без змін з підстав недоведеності та необґрунтованості доводів скаржника та правильності висновків судів.
9. Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.
Отже, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України у ній зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
10. Як уже зазначалося, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, Харківська міська рада посилалася на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, наголошуючи на незастосуванні судами висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, у якій суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 та від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15.
11. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, а також матеріали справи, Верховний Суд відхиляє ці доводи та зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у наведеному випадку не підтвердилися, тому касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 і додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/787/19 необхідно закрити з огляду на таке.
12. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України  суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають із подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України  оскарження судових рішень з підстави, зазначеної в пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У справі № 922/787/19 предметом позову була вимога Харківської міської ради, зокрема, про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна (індексний номер 421444320 від 19.07.2018), згідно з яким додано підставу виникнення права власності у ПП "Акубенс" на нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. "Ш-2" за адресою:  м. Харків, пр-т Гагаріна, 152, з посиланням на встановлення Інспекцією факту недостовірності даних у зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що стало підставою для скасування такої декларації, що свідчить про проведення реєстрації змін на об`єкт самочинного будівництва державним реєстратором на об`єкт самочинного будівництва (реконструкції), який в подальшому відчужено згідно з оспорюваним договором купівлі-продажу від 11.10.2018 ТОВ  "Меркурій І К Плюс".
Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі              № 922/787/19, установили недоведеність позивачем його вимог.
Так, суди установили такі обставини:
- ПП "Акубенс" як власник нежитлової будівлі літ. "Ш-1" по пр-ту Гагаріна, 152 у                   м. Харкові було її реконструйовано шляхом добудови мансардного приміщення, у зв`язку з цим, підприємство подало декларацію про готовність до експлуатації об`єктів з незначними наслідками (СС1) "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по пр-ту Гагаріна, 152 у м. Харкові", яку зареєстровано Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради 13.07.2018 № ХК 141181940951 (том 1, а.с. 40-46);
- 19.07.2018 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018                   № ХК 141181940951 зареєстровано державним реєстратором КП "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценком П. Г., про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна                              (том 1, а. с. 58-65);
- 23.07.2018 Інспекцією видано наказ № 356 щодо здійснення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті  "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по пр-ту Гагаріна, 152 у м. Харкові", видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу № 800-н, а також направлення від 03.08.2018 № 853-н (том 1, а. с. 36-39);
- 07.08.2018 стосовно ПП "Акубенс" Інспекцією складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис із наданням терміну для усунення порушень - 07.09.2018 (том 1, а. с. 51-53);
- 15.08.2018 Інспекція видала наказ № 406 про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єктів з незначними наслідками (СС1)                                     № ХК 14118:940951 по об`єкту - "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по пр-ту Гагаріна, 152 у м. Харкові" (замовник - ПП "Акубенс") (том 1, а. с. 55-56);
- 20.08.2018 згідно з постановою № 33/2278/0/250-18-П про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ПП "Акубенс" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 66 276,00 грн (том 1 а. с. 54);
- 11.10.2018 між ПП "Акубенс" (продавець) та ТОВ "Меркурій І К Плюс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований за № 3716 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В., за умовами пункту 1 якого сторони домовились, що продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі літ. "Ш-2", загальною площею 651,1 м2, розташовані за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 152 (далі - "нежитлові приміщення"), які належать продавцю на праві приватної власності, яке зареєстровано 11.09.2013 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глуховцевою Н. В. (номер запису про право власності: 2450668, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 138637263101), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В. 11.09.2013, за реєстровим                        № 2411, та декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 141181940951, виданої 13.07.2018 Інспекцією, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого КП "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Харківської області 19.07.2018, індексний номер витягу: 131502776 (том 1, а. сю 174-176);
- 11.10.2018 між ТОВ "Меркурій І К Плюс" (іпотекодавець) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно іпотекодавця - нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б у нежитловій будівлі лі. "Ш-2", загальною площею 651,1 м2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том1, а. с. 168-173);
- відмовляючи у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради суди установили, що на час прийняття рішення 19.07.2018 державний реєстратор діяв відповідно до своїх повноважень, оскільки декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018 була чинною;
- суд апеляційної інстанції установив, що Харківська міська рада не зазначила яке саме її право та охоронюваний законом інтерес порушено в результаті дій відповідачів у справі щодо вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна, зазначивши при цьому про помилковість висновку місцевого суду щодо пред`явлення позовної вимоги до неналежних відповідачів.
У постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, на незастосуванні висновків у якій посилається заявник касаційної скарги, скасовані судові рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Кременчуцької міської ради про стягнення з відповідача збитків, завданих територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, з підстав визнання необґрунтованими висновків судів у зв`язку із помилковою кваліфікацією спірних правовідносин із зазначенням, що суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення всіх обставин справи через відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості здійснити розрахунок заборгованості відповідача, що перешкоджає прийняттю законного рішення у справі.
Згідно з постановою Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, на яку також посилався скаржник у касаційній скарзі, залишено без змін судові рішення про часткове задоволення позову військового прокурора та визнання недійсним і скасування пунктів 8, 8.1 рішення міської ради про затвердження документації із землеустрою, передачу земельних ділянок у власність та користування, визнання права постійного користування КЕВ м. Хмельницький земельною ділянкою, з огляду на встановлення обставин розпорядження органом місцевого самоврядування земельною ділянкою державної власності, яка відноситься до земель оборони.
У постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15 суд касаційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого суду, дійшов висновку, що встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що завдана позивачеві шкода підлягає відшкодуванню відповідачами, а суд апеляційної інстанції безпідставно скасував рішення місцевого суду, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідачі не довели свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачеві.
Зазначене свідчить, що правовідносини у справі № 922/787/19 за позовом про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна, з урахуванням, у тому числі, підстави відмови у задоволенні цих вимог судом апеляційної інстанції (недоведеність позивачем порушення його прав і законних інтересів), не є подібними правовідносинам у справах № 917/1739/17, № 924/1473/15,№ 761/6144/15, у яких предметами спору було стягнення грошових коштів та визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, із визнанням права постійного користування земельною ділянкою.
При цьому, посилання Харківської міської ради у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 01.02.2019 у справі № 815/349/15, стосовно того, що обов`язком органу державного архітектурно-будівельного контролю перед здійсненням реєстрації декларації є лише перевірка повноти задекларованих замовником відомостей, але не перевірка їх достовірності, не беруться до уваги, оскільки питання дотримання Інспекцією порядку реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації не було предметом спору та розгляду у справі № 922/787/19.
Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 і додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/787/19.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 і додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі                               № 922/787/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Т.  Б.  Дроботова

Судді                                                                                                                   К.  М.  Пільков 
                                                                                                         
                                                                                                                    Ю.  Я.  Чумак