ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3071/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року (головуючий суддя: Кисіль Р.В) по адміністративній справі №280/3071/20, розглянутої у спрощеному провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, 3 особа Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»  про визнання протиправною та скасування постанови, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.05.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., 3 особи  Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ»),  в якому просить   визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем  24.04.2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження №58991784, з примусового виконання виконавчого напису №6201, виданого 17.07.2018 року приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 16 228,06 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та відкриття виконавчого провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження його майна, тобто з порушенням правил територіальної діяльності.
У відзиві на позов відповідачем зазначено, що стягувачем АТ «ПУМБ» надано документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунку банку) знаходяться в межах його виконавчого округу, а тому були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, без прийняття до виконання чи відмови у відкритті виконавчого провадження.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано винесену 24.04.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л.  постанову  про відкриття виконавчого провадження № 58991784, щодо примусового виконання виконавчого напису №6201, виданого 17.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.; стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.
Частиною 1,2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року відповідає в повному обсязі, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. з заявою про примусове виконання виконавчого напису №6201, виданого 17.07.2018 року  приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 16 228,06 грн.
У даній заяві, як і у виконавчому написі нотаріуса, стягувачем зазначено адресу реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
24.04.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрите виконавче провадження №58991784, з приводу примусового виконання виконавчого напису №6201, виданого 17.07.2018 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С, про стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 16 228,06 грн.
Зазначена постанова отримана ОСОБА_1  - 31.05.2019  року, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням.
Не погодившись з даною постановою   ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою визнати  її  протиправною та скасувати, з підстав порушення відповідачем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.
Частиною 2    ст. 19 Конституції України     передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією        та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно ч. 1, 2 ст. 5 Закону №1404-VIII,  примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.
Згідно із ст.19, ст.24, ст. 25, ч.1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року №1403-VIII (далі - Закон №1403 - VIII), приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах АРК, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно з відомостями з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця Юхименко О.Л. є м. Київ, водночас згідно наявної в матеріалах справи копії паспорта   ОСОБА_1 , а також виконавчого напису №6201 від 17.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С,  зареєстрованим місцем її проживання є: АДРЕСА_1 .
Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 цього ж Кодексу).
В листі Міністерства юстиції України від 11.06.2018 року № 23123/16620-33-18/20.5.1 зазначено, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що довідкою АТ «ПУМБ» від 18.04.2019 №1_01  про відкритий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 UAN від 07.11.2011 року,  не підтверджується наявність у позивача майна у вигляді грошових коштів на території м. Києва, оскільки зазначена довідка не містить інформації щодо наявності на вказаному рахунку коштів, які належать ОСОБА_1 .
Інших доказів наявності у позивача на території виконавчого округу м. Києва  майна, доходу, або наявних грошових коштів у банку відповідачем в розумінні ст. 72 КАС України не надано.
Аналогічна правова позиція  висловлена Касаційним адміністративним Судом Верховного Суду в постанові від 30.04.2020 року по справі № 580/3311/19 (К/9901/1021/20).
Враховуючи дані обставини суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. з порушенням меж визначеного їй виконавчого округу прийнято до виконання виконавчий напис №6201, виданий 17.07.2018 року  приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 16 228,06 грн. та 24.04.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження  №58991784.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
Оскільки судом першої інстанції у повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права,  підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.  315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року по адміністративній справі №280/3071/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 листопада 2020 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.    
Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай