Ухвала
 
21 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 756/6311/20
провадження № 61-15275ск20
                                         
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,    Зайцева А. Ю.,розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня                 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня                     2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк»  (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року скасовано в частині заміни сторони у виконавчому провадженні та ухвалено нове судове рішення в цій частині, яким заяву АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. 
Замінено стягувача у виконавчому листі з виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2012 року у справі                  № 2-291/12 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк».
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
19 жовтня 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернулосьдо Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від            11 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від                            22 вересня 2020 року.
В касаційній скарзі заявник просить скасувати зазначені судові рішення в частині відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали, зазначені в пункті 24 частини першої статті 353 ЦПК України.
Враховуючи викладене, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від  11 червня 2020 року,яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті                     24 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.
Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному  оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
                                                                                                                    С. Ю. Бурлаков
                                                                                                                    А. Ю. Зайцев