Ухвала    
 
15 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 369/8608/18
провадження № 61-17460ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника Ігнатенка Всеволода Владиславовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, рішення сесії та визнання права власності на спадкове майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 та його представник Ігнатенко В. В. засобами поштового зв`язку 23 листопада 2020 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VІІІ, що набув чинності 15 грудня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 
 
За приписами частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема, касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана представником Ігнатенко В. В. , не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.
 
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.
 
Зазначене дає підстави вважати, що статус особи, як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.
 
Аналіз доданої до касаційної скарги копії довіреності № 106 від 10 лютого 2020 року свідчить, що ОСОБА_1 уповноважений представляти інтереси Ігнатенко В. В .
 
Документів, що підтверджують статус представника особи, яка подає касаційну скаргу, як адвоката до касаційної скарги не додано.
 
Подана представником Ігнатенко В. В. за довіреністю ОСОБА_1 касаційна скарга на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року не відповідає частині третій статті 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України з таких підстав.
 
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
 
За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
 
У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
 
У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
 
Приписи частини третьої статі 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. 
 
Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.
 
По своїй суті підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.
 
За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.
 
Зі змісту доданої копії довіреності № 106 від 10 лютого 2020 року не вбачається, що повноваження з представництва ОСОБА_1 надано саме адвокату Ігнатенко В. В., тобто довіреність сама по собі не є доказом, що підтверджує повноваження адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителями Ігнатенко В. В. , як представник за довіреністю, виступає у статусі адвоката. Також, з вказаної довіреності не вбачається укладення договору про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Ігнатенко В. В.
 
Отже, особою, яка подала касаційну скаргу, не додано до касаційної скарги допустимих доказів стосовно того, що ОСОБА_1 уповноважений за довіреністю представляти інтереси Ігнатенко В. В. , як адвокат.
 
На підставі викладеного, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 в частині підписання представником Ігнатенко В. В. , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
 
На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу в частині підписання представником Ігнатенко Всеволодом Владиславовичем на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 І. О. Дундар