УХВАЛА

16 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 380/3288/20
адміністративне провадження № К/9901/23435/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 380/3288/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною і скасування постанови, 

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасува;ння постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 02.03.2020 ВП № 61427968.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року, у справі № 380/3288/20 позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна звернулася до Верхового Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року - 12 жовтня 2020 року.
26 жовтня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків та поновлення строку на касаційне оскарження.
В заяві про усунення недоліків касаційної скарги, на обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції отримано 04 серпня 2020 року. В якості доказів додає копію поштового конверту, яким направлялося рішення суду апеляційної інстанції та роздруківку з офіційного веб сайт ПАТ «Укрпошта» щодо доказів отримання скаржником вказаного рішення. Повторно посилається на ті обставини, що Постановою КМУ № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» продовжено дію карантинних обмежень до 01 листопада 2020 року.  Враховуючи вказане, просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження судових рішень. 
Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Статтею 329 КАС України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Доводам скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у зв`язку із продовженням карантинних обмежень вже було надано оцінку Верховним Судом в ухвалі від 05 жовтня 2020 року та відповідно визнано їх неповажними, оскільки доводів щодо неможливості вчинення скаржником відповідних процесуальних дій щодо своєчасного оскарження судових рішень з дотриманням встановленогго строку на касаційне оскарження скаржником не наведено та не підтверджено відповідними доказами, а містять лише загальне посилання на Постанову КМУ № 392 від 20 травня 2020 року.
Повторно посилаючись на встановлення карантинних обмежень скаржник знову не наводить обгрунтувань щодо неможливості вчинення відповідних процесуальних дій щодо своєчасного оскарження судових рішень, які пов`язані саме із такими обмеженнями.
Водночас, зазначене клопотання не містить обґрунтувань об`єктивної неможливості звернення до суду касаційної інстанції. Доводи скаржника не підтверджені жодними доказами згідно статті 77 КАС України.
Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доводів на їх обґрунтування скаржником не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.
Враховуючи положення частин першої та другої статті 329 КАС України, не надання скаржником належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.
Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року скаржнику було роз`яснено, що наслідком невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 332 КАС України у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Слід зазначити, що право на у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
З урахуванням наведеного, відсутні підстави для визнавання поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та підстави для поновлення такого строку.
Враховуючи те, що скаржником не надано доказів, що підтверджують доводи заяви про поновлення строків на касаційне оскарження, а отже вимоги зазначеної ухвали про залишення касаційної без руху не виконано, колегія суддів вважає за необхідне застосувати як наслідок відмову у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірі Леонідівні про поновлення строку на касаційне оскарження  рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 380/3288/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 380/3288/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною і скасування постанови.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько  А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов