Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , непрацюючого, інваліда другої групи, проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що оскаржувана постанова є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, є інвалідом другої групи, немає постійної роботи та стабільного заробітку. Щиро розкаюється у вчиненому та покликається на те, що він не знав про необхідність в період карантину носити документи, які посвідчують особу.
Вважає, що місцевий суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини та застосував для нього занадто суворе покарання.
Просить скасувати постанову місцевого суду, звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
_______________________________________________________________________________  Справа № 565/1225/20                                                                                                                     Суддя в суді І інстанції – Малков В.В.
Провадження № 33/4815/813/20                                                               Суддя в апеляційній інстанції  –  ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що 01 вересня 2020 року приблизно о 10 годині 25 хвилин в громадському місці - поблизу автовокзалу на території МПП "Ринок" (Рівненська область, м. Вараш, вул. Енергетиків), ОСОБА_1 перебував без відповідних документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п.2 п.10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами) та вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині встановлення та доведеності вини  ОСОБА_1  у вчиненому правопорушенні але вважає доцільним змінити накладене адміністративне стягнення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, немає постійного місця роботи, свою вину у вчиненому правопорушенні не заперечує та щиро розкаюється.
Вчинене ним правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало шкоди державним, суспільним інтересам, майну та громадському порядку.
Оцінюючи в сукупності подію, наслідки, особу правопорушника, ставлення  ОСОБА_1  до своїх дій, апеляційний суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати його дії малозначними у відповідності до ст.22 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 22,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2020 року – скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 22 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.