ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/2226/19	Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б. 	
Провадження № 22-ц/817/690/20 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 304090000   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Ходоровський М. В., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"  
  Панькова О.П.   

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року (ухвалене суддею Марціцкою І.Б., повний текст якого складено 14 травня 2020 року) у цивільній справі № 606/2226/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

       В серпні 2019 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось в суд з вказаним позовом.
       В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.01.2014 року ОСОБА_1 підписала заяву з метою отримання кредиту в розмірі 29 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписом в заяві остання підтвердила, що подана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови та правила) та Тарифами банку , які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.
       Згідно умов Договору відповідач надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4), можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору інформуючи позичальника про внесені зміни шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9 (1.1.3.2.4). Відповідно до пункту 2.1.1.3.3, 2.1.1.12.2 відповідач доручила банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу та нарахованих процентів (договірне списання). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом погодилась сплачувати банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування (2.1.1.12..2.1). При непогашенні суми простроченого кредиту згідно пункту 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн. Позичальник зобов`язалась сплачувати пеню відповідно до встановлених Тарифів, а також сплатити штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову (2.1.1.7.6).
В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 18 липня 2019 року виникла заборгованість в сумі 76610,95 грн., яка складається із 20664,64 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 22476,87 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 29245,11 – нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100 грн. – пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. – штраф (фіксована частина), 3624,33 грн. – штраф (процентна складова), які позивач просить стягнути. 
       Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовлено.
       Не погоджуючись з рішенням суду АТ КБ “ПРИВАТБАНК” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог посилаючись на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.
       Вказує, що відповідач підписавши заяву надала згоду на те, що підписана заява разом з “Умовами та правилами надання банківських послуг” та “Тарифами Банку”, які викладені на банківському сайті складає Договір про надання банківських послуг. 
       Зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечила і вказала, що аналіз розрахунку заборгованості свідчить про те, що позика повернута нею у повному обсязі. Жодного договору крім анкети-заяви вона не підписувала.
       В судовому засіданні представник АТ КБ “ПРИВАТБАНК” апеляційну скаргу підтримав та зіслався на обставини викладені в ній.
        ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась.
        Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення представника банку, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
       Судом встановлено, що 23 січня 2014 року відповідачем була підписана заява б/н на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В заяві відсутня інформація про тип карти, розмір процентної ставки, кредитний ліміт та відповідальність за невиконання зобов`язань. 
       Крім анкети-заяви, представник банку до позовної заяви додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт “Універсальна, 30 днів пільгового періоду”, “Універсальна, 55 днів пільгового періоду”, “Універсальна CONTRACT”, “Універсальна Gold” та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не підписані позичальником.
       Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 18 липня 2019 року становить 76610,95 грн., яка складається із 20664,64 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 22476,87 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 29245,11 – нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100 грн. – пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. – штраф (фіксована частина), 3624,33 грн. – штраф (процентна складова).
       Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не підписувала Умови та правила надання банківських послуг, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Умов були надані відповідачу для ознайомлення та він ознайомився з ними, підписуючи заяву, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Також відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо сплати процентів та неустойки. 
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
       Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
       Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
       Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
       Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
       За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
       Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       АТ КБ “ПРИВАТБАНК” посилалося на те, що 23 січня 2014 року між АТ КБ “ПРИВАТБАНК” та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом та належним чином не виконувала своїх зобов`язань.
       Отже, предметом доказування враховуючи характер спірних правовідносин є доведення існування кредитних правовідносин, істотних умов кредитного договору та у разі порушення позичальником умов договору — розмір заборгованості відповідно до використаних позичальником кредитних коштів та істотних умов договору.
       На підтвердження умов кредитування банком надано суду копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ “ПРИВАТБАНК”, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт “Універсальна”, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.
       У заяві-анкеті процентна ставка не зазначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання. В ній зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
       До позовної заяви, крім анкети-заяви, представник банку додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна", та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms, які не підписані позичальником.                
       Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» передбачає чотири види кредитних карт такого типу: “Універсальна, 30 днів пільгового періоду”, “Універсальна, 55 днів пільгового періоду”, “Універсальна КОНТРАКТ” та “Універсальна ГОЛД”. Кожна із зазначених платіжних карт передбачає різний пільговий період, розмір процентної ставки, обов`язковий щомісячний платіж, комісію за обслуговування кредиту, розміри пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів і штрафи за порушення строків платежів за будь-якими із грошових зобов`язань..
       Вказані документи не підтверджують умов кредитування та відповідно наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі.
       На визначення розміру заборгованості за кредитним договором впливає розмір кредитного ліміту (його зміна), збільшення розміру відсоткової ставки та порядок сплати відсотків (можливість списання їх за рахунок кредиту та збільшення кредитного ліміту) та відповідно розмір пені розрахований на розмір прострочених платежів.
       Розрахунок заборгованості за кредитним договором не містить інформації про використання кредитних коштів шляхом оплати покупки товарів та послуг, а також отримання готівки (дати та суми проведених операцій). 
       З розрахунку заборгованості видно, що мало місце підвищення процентної ставки з 30,00% на 34,80% з 01.09.2014 та на 43,20% з 01.04.2015 року. Крім цього з 01.11.2015 року відсотки погашались за рахунок тіла кредиту.
       Відсутність доведених істотних умов договору на день укладення кредитного договору та дати їх зміни в сторону збільшення вартості кредитного договору , а також дат та сум використання кредитних коштів позбавляють суд апеляційної інстанції встановити існування заборгованості за кредитним договором та її розмір.
       Достовірними та допустимими доказами використання кредитних коштів є первинні документи та виписка по картковому рахунку яка формується та відображає виконані операції, з чим погоджується в апеляційній скарзі апелянт.
       Позивач не надав таких доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог. Враховуючи положення частини 2 статті 78 ЦПК України про те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, колегія вважає позовні вимоги банку недоведеними. 
       Умови та Правила надання банківських послуг долучені до позовної заяви з огляду на їх мінливий характер та наявність в них заходів, які збільшують вартість кредиту, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником не можна вважати складовою кредитного договору. 
       03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ “ПРИВАТБАНК” до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
       У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
       До апеляційної скарги позивач долучив довідку про видачу восьми платіжних карт та виписку по кожній з них.
       Частинами 2, 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
       Представник АТ КБ “ПРИВАТБАНК” не надав доказів об`єктивної неможливості подання суду першої інстанції долучених до апеляційної скарги документів.
       Звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, АТ КБ “ПРИВАТБАНК” подало клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.
       Враховуючи вказане звертаючись з позовом банк підтвердив, що подав всі наявні у нього докази щодо предмета спору.
       Відтак, долучені до апеляційної скарги представником АТ КБ “ПРИВАТБАНК” докази не підлягають прийняттю і дослідженню апеляційним судом.
       Суд апеляційної інстанції, враховуючи норми процесуального права щодо подання доказів та відсутність доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, які об`єктивно не залежали від позивача приходить до висновку про відсутність підстав для їх прийняття. 
       Враховуючи викладене, суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
       Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що судом першої інстанції не враховано зазначені ним в апеляції правові висновки Верховного Суду, з точки зору суду другої інстанції, не спростовують законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки місцевий суд правомірно застосував при вирішенні зазначеного спору правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення.
       Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає як постановлена у малозначній справі. 
       Повний текст постанови складено 10 листопада 2020 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Гірський Б.О.

                                                                               Ходоровський М.В.