Ухвала
16 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 372/322/17
провадження № 61-20297ск19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 рокута постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про розірвання договору,
встановив:
У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»                      (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11400863000 від 03 жовтня       2008 року в розмірі 113 305, 85 доларів США - заборгованості по кредиту та процентам, 526 641, 79 грн - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентах. Вирішити питання про розподіл судових витрат.
ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов, уточнивши який просив розірвати договір про надання споживчого кредиту з правилами № 11400863000 від              03 жовтня 2008 року, а також додаткову угоду № 1 до нього укладені між             ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року     в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року вказане рішення суду першої інстанції змінено в мотивувальній частині, виклавши її              в редакції постанови. У решті рішення суду залишено без змін.
21 вересня 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду              у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 рокута постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року визнано наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарженнянеповажними та залишено касаційну скаргу без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали  ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції та її копії відповідно до кількості учасників справи, в якій, зокрема, зазначив підстави на яких подається касаційна скарга        з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав. Крім того, заявник уточнив прохальну частину касаційної скарги, відмовившись від вимоги змінити оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову банку. 
Також,  ОСОБА_1 у новій редакції касаційної скарги заявив клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, надав докази на підтвердження того, що копію ухвали Верховного Суду від 12 березня 2020 року, якою визнано неподаною та повернуто його касаційну скаргу на вищевказані судові рішення він отримав лише 18 вересня 2020 року, зокрема, поштовий конвертзі штрихкодовимідентифікатором 0306304727650.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 рокута постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  а саме:
- суди в оскаржуваних судових рішенняхзастосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановахВерховного СудуУкраїни (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права         у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 липня 2019 рокута постанови Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 грудня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                             С. О. Карпенко
                                                                                                             В. А. Стрільчук