Ухвала
30 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 686/26093/19
провадження № 61-16974ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сервітуту та визнання особи такою, що втратила право користування майном,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Припинено сервітут ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними спорудами по 
АДРЕСА_1 та визнано 
ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
12 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 08 жовтня 2020 року (надійшла до суду 16 листопада 2020 року), в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третійстатті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Хмельницького апеляційного суду 
від 08 жовтня 2020 року було складено 12 жовтня 2020 року, а отримано заявником 15 жовтня 2020 року.
Ураховуючи викладене, строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення
ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 
ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 
ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення сервітуту та визнання особи такою, що втратила право користування майном, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року.
Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вищевказану цивільну справу (№ 686/26093/19).
Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 грудня 2020 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                         Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                              Б.І. Гулько
 
                                                                                                               Г. В. Коломієць