ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 522/5062/15-а
адміністративне провадження № К/9901/431/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,  -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02  лютого 2018  року (прийняте судом у складі судді Бойчука А.Ю.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді  Стас Л.В., суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (далі - управління ПФУ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ», про скасування рішення та зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №  2,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просила скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси №  32 від 12 лютого 2015 року про відмову в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах, як неправомірне, та зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 02 травня 2014 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Справа неодноразово розглядалася в судах.
Приморський районний суд міста Одеси рішенням від 02 лютого 2018 року відмовив у задоволенні позову.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 06 грудня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що з Книги обліку техніко-економічних показників, яка наявна у матеріалах справи, водогрійні котли, на яких, як зазначила позивач вона працювала машиністом котлів 4 групи, працювали менше 80 процентів робочого часу, і це підтверджено довідкою начальника ПТВ, залученою до матеріалів справи.
Враховуючи той факт, що обладнання, на якому працювала ОСОБА_1 , працювало менше 80 процентів робочого часу, та атестація цього робочого місця не підтвердила наявність шкідливих та небезпечних факторів, відповідно до переліку професій, по яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, професія «машиніст котлів 4 групи», на якому працювала ОСОБА_1 не увійшла, що не дає позивачу права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Крім того, відповідно до Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.
Оскільки вказані документи не були надані позивачем відповідачу, то відповідач правомірно прийняв рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Також, суд перевірив матеріали справи, а саме: наказ директора Одеської ТЕЦ від 3  липня 1997 року № 139 про затвердження результатів атестації робочих місць та переліку професій, по яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, та дійшов висновку, що атестація робочого місця «машиніст котлів» щодо ОСОБА_1 не проводилася. І лише одна жінка ОСОБА_2 , ознайомлена з результатами атестації її робочого місця. Підпис позивача у цій картці відсутній.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
02 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення скасувати та прийняти нове - про задоволення позову.
У скарзі посилається на те, що судами неправильно встановлено фактичні обставини у справі.
Зазначає, що, зокрема у довідці ВТВ наведені недостовірні дані щодо кількості часу роботи котлів, на яких працювала позивач.
Суди помилково ототожнили календарний час з робочим часом, та не звернули уваги на те, що предметом дослідження у судовій справі був робочий час позивача за професією «машиніст котлів», а не час роботи котлів, які вона експлуатувала. Доводи ПАТ «Одеська ТЕЦ», на які спираються суди - довідка начальника ВТВ від 09.12.2016 №  20//01-1859, в якій зазначено, що котли ПТВМ-100, на яких працювала машиніст котлів 4 групи ОСОБА_1 , працювали менше 80 процентів календарного часу.
Стаж роботи з 22.08.1992 по 02.02.2002, який підтверджений атестацією робочого місця фактично складає 9 років 5 місяців 12 днів.
Таким чином, загальний стаж роботи позивача за списком №  2, який не повинен підтверджуватись атестацією (до 21.08.1992) та який підтверджений атестацією робочого місця (з 22.08.1992 по 02.02.2002) складає 16 років 3 місяці 13 днів. Тому позивач має право на призначення пільгової пенсії за списком №  2 у віці 50 років.
У відзивах на касаційну скаргу ТОВ «Одеська ТЕЦ» та Управління Фонду просять залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 208 січня 2019 року визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Анцупова  Т.О., судді: Стародуб О.П., Кравчук В.М.
Верховний Суд ухвалою від 18 січня 2019 року відкрив касаційне провадження.
У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О. відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20  червня 2019 року №  788/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г., справу передано судді-доповідачу.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
27 січня 2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до управління ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 працювала на атестованому робочому місці, передбаченому Списком № 2, на посаді машиніста котлів з 20 грудня 1985 року та її стаж на даній посаді складає більше 33 років.
Рішенням управління ПФУ від 12 лютого 2015 року № 32, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для розрахунку пільгового стажу, оскільки не надано уточнюючої довідки підприємства про пільговий стаж.
Позивач, вважаючи дії управління ПФУ неправомірними, звернулася до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Відповідно до пункту «б» частини першої  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого  статтею 12 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
При цьому, за приписами  статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №  1788-ХІІ  особам, які працювали до введення в дію цього  Закону  на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього  Закону  повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому  статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого  наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383  встановлено, якщо атестація з 21 серпня 1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21  серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України 1 вересня 1992 року №  41.
Наведене, дає підстави стверджувати, що основною метою атестації робочих місць, є врегулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Так, атестація робочих місць згідно з Порядком проведення атестації і Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За результатами проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Крім цього, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Суди встановили, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу на ПАТ «Одеська ТЕЦ» 09  квітня 1984 року на посаду машиніста компресорних установок 3 групи котлотурбінного цеху.
20 грудня 1985 року позивач була переведена в тому ж цеху на посаду машиніста водогрійних котлів.
01 липня 1988 року згідно з наказом №256 від 28 червня 1988 року, у зв`язку з переведенням персоналу ТЕЦ на нові умови оплати праці, ОСОБА_1 була переведена на посаду машиніста котлів 4 групи котлотурбінного цеху, де і працювала до 01 лютого 2002 року.
При цьому, в цей період позивач з 20 лютого 1988 року до 27 грудня 1988 року перебувала в оплачуваній відпустці по догляду за дитиною, а з 28 грудня 1988  року по 27 червня 1989 року у неоплачуваній відпустці. З 28 червня 1989  року до 21 липня 1989 року знаходилася в щорічній відпустці, а з 24 липня 1989 року до 23 серпня 1989 року в неоплачуваній відпустці. З 24 серпня 1989  року по 26 червня 1990 року працювала за професією машиніст котлів 4-ї групи кваліфікації. З 26 червня 1990 року по 27 грудня 1990 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. З 28 грудня 1990 року по 01 лютого 2002 року працювала на посаді оператора котельної 4-го розряду.
Порядком застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року № 383, - при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року було затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах. Згідно з цим Списком (розділ XIV Електростанції, енергопотяги, паросилове господарство для виробничих цілей) в п.п. а) Робочі, вказана професія «Машиністи (кочегари) котлів та їх помічники, старші машиністи (кочегари) котельних».
Щодо зарахування до спеціального стажу роботи період перебування особи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, апеляційний суд зазначив, що відповідно до ч.  3, 6 ст. 181 Кодексу законів про працю Української СРСР (що діяла на час спірних правовідносин): «Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.
Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується».
Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.
За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.
Тобто, час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати підлягають зарахуванню як до загального так і до стажу роботи за спеціальністю.
Дана правова позиція узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 у справі №  607/6447/17-а.
Отже, в період до 21.08.1992, в який робота на певних професіях, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах не підтверджується атестацією цього робочого місця, у ОСОБА_1 наявний стаж роботи по професії, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та не повинна бути підтверджена атестацією цього робочого місця, складає не 1 рік 7 місяців 24 дні, а 6 років 10  місяців 01 день.
Що стосується зайнятості позивача виконанням робіт в умовах, передбачених у списку № 2 протягом повного робочого дня, суд апеляційної інстанції зазначив наступне.
Відповідно до п. «б»  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 6.4. розділу 6 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Міністерства праці та соціальної політики України від 01.09.1992 № 41 за оцінку умов праці керівників та спеціалістів береться оцінка умов праці керованих ними працівників, якщо вони зайняті виконанням робіт в умовах, передбачених у Списках № 1 і № 2 для їхніх підлеглих протягом повного робочого дня.
Під повним робочим днем слід розуміти виконання робіт, передбачених списками, протягом не менше 80 процентів робочого часу, що має підтверджуватись відповідними документами. Аналогічна позиція викладена в Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005.
Відповідно до Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, згідно з п.  4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Відповідно до наказу № 27а від 03.02.1994 по підприємству Одеська теплоелектроцентраль (правонаступником якого є ПАТ «Одеська ТЕЦ») було призначено проведення атестації робочих місць з метою визначення робочих місць, праця на яких дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2.
Згідно з наказом від 03.07.1997 № 139 було затверджено результати атестації робочих місць та перелік професій, по яким за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №  2. Згідно з цим переліком було атестоване робоче місце - професія «машиніст котлів», з яких 9 чоловіків та 1  жінка.
ОСОБА_1 працювала на посаді «машиніст котлів 4 групи» (як зазначено в трудовій книжці).
Як убачається з довідки начальника відділу праці та кадрів згідно з атестацією, оформленою наказом від 03.07.1997 № 139, атестовано було робоче місце «машиніст котлів» (1 жінка), на якому працювала ОСОБА_3 .
Робоче місце «машиніст котлів 4 групи», на якому працювала позивач не атестувалось. Наказом Одеської ТЕЦ № 215 від 10.09.1996 затверджені зміни посадових окладів та набавок з 01.09.1996, відповідно до яких посади машиністів котлів 4 групи котлотурбінного цеху визначені як посади зі шкідливими умовами праці та встановлені надбавки за шкідливі умови праці, але право на пенсію за віком на пільгових умовах у позивача не підтвердилось, з наступних підстав.
Як зазначено вище, з врахуванням Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджених Постановою Міністерства праці та соціальної політики України від 01.09.1992 № 41, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ 442 від 01.08.1992, Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України №  383 від 18.11.2005, за оцінку умов праці керівників та спеціалістів береться оцінка умов праці керованих ними працівників, якщо вони зайняті виконанням робіт в умовах, передбачених у Списках № 1 і № 2 для їхніх підлеглих протягом повного робочого дня, а саме виконували роботи, передбачені Списками №1 та №2, протягом не менше 80 процентів робочого часу, що має підтверджуватись відповідними документами.
Також апеляційний суд встановив, що відповідно до висновку експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, відповідно до яких призначаються пенсії за віком на пільгових підставах в ДП «Одеська теплоелектроцентраль» від 23.11.2001 № 05/10-1218, Головним управлінням праці та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації (державна експертиза умов праці) була проведена експертиза якості атестації котельного відділення котлотурбінного цеху Одеської ТЕЦ, за наслідками якої, атестація робочих місць котельного відділення котлотурбінного цеху Одеської ТЕЦ, яка проведена у 1994-1997 роках, вважається недійсною у зв`язку з порушенням при її проведенні Постанови КМУ від 01.08.1992 р. № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», Методичних рекомендацій щодо проведення атестації робочих місць, затверджених наказом Мінпраці та МЗ України від 01.09.1992 р. № 41, гостів ССБТ, що привело до спотворення при заповненні карт умов праці.
Отже, оскільки на підприємстві було проведено атестацію робочих місць, проте за робочим місцем (посадою) позивача не було підтверджено роботу зі шкідливими умовами праці, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність у позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у віці 50  років.
Доводи позивача про те, що отримання нею під час роботи на посаді машиніста котлів 4 групи котлотурбінного цеху додаткових виплат за шкідливі умови праці, підтверджує її роботу за шкідливими умовами, апеляційній суд обґрунтовано відхилив, оскільки наявність таких виплат, за відсутності атестації робочого місця за умовами праці не свідчить про наявність у апелянта права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Доплати робітникам за умови праці установлювались на підставі Типового положення, затвердженого нині чинною постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 03.10.1986 р. № 387/22-78. Доплати відповідно до цього документа здійснюються працівникам, які виконують передбачені галузевим переліком робіт із важкими та шкідливими, особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці, у відсотках до тарифної ставки (посадового окладу) та пов`язані. При цьому оцінка фактичного стану умов праці на робочих місцях проводиться як на підставі відомостей атестації робочого місця, так і на підставі спеціальних інструментальних вимірів рівня факторів виробничого середовища.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341  Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 08 лютого 2020  року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Як убачається з касаційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій у цій справі фактично зводяться до правової переоцінки обставин у справі та дослідження доказів.
У касаційній скарзі не наведено доводів, які б ставили під сумнів правильність постановлених у цій справі судових рішень.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, - 
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02  лютого 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018  року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                А.Ю. Бучик 
                                                                                                      С.Г. Стеценко