П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/4062/20 
Головуючий у 1-й інстанції:   Ковальчук А.М.  
Суддя-доповідач:  Ватаманюк Р.В. 
25 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П.  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гарячинецьке" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року (прийняту у м. Хмелиницький) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гарячинецьке" до Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області,  Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач 28.07.2020 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: 
визнати протиправним та скасувати Рішення XVIII сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 09.07.2020 №33 «Про розгляд заяв» в частині відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Гарячинецьке" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність; 
- зобов`язати Новоушицьку селищну раду надати товариству з обмеженою відповідальністю "Гарячинецьке" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 16,0000 га з метою подальшої передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (будівництва і обслуговування господарських будівель та споруд сільськогосподарського виробництва) за межами населеного пункту села Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області; 
- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 6823384500:08:001:0284, 6823384500:08:001:0285, 6823384500:08:001:0286, 6823384500:08:001:0288, 6823384500:08:001:0287, 6823384500:08:001:0290, 6823384500:08:001:0289 в Державному земельному кадастрі.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду 15.09.2020 закрито провадження в адміністративній справі № 560/4062/20 та роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що вказаний спір є публічно-правовим, оскільки Новоушицька селищна рада у контексті надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а спір виник у зв`язку із невиконанням (неналежним виконанням) такою стороною зазначених функцій. 
Крім того, апелянт посилався на висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах у постанові від 24.09.2020 у справі № 352/2482/19; від 17.10.2018 у справі № 380/324/16-ц; від 23.01.2019 у справі № 308/10112/16-а та від 18.12.2019 у справі № 160/4211/19.
Відповідач - Новоушицька селищна рада у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи та діючому законодавству України, а тому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а спірне судове рішення без змін.
18.11.2020 представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому представник зазначив, що позовні вимоги та апеляційну скаргу підтримує повністю та просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явились. Водночас у поданому відзиві  на апеляційну скаргу Новоушицька селищна рада просила суд апеляційної інстанції розглянути справу без участі представника.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну  скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Новоушицької селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 16,0000 га з метою подальшої передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського  виробництва за межами населеного пункту села Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області.
Рішенням позачергової сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 05.09.2019 № 28 «Про розгляд заяв» ТОВ «Гарячинецьке» було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою. 
За результатами повторного звернення ТОВ «Гарячинецьке» рішенням ХVIIІ сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 09.07.2020 № 33 «Про розгляд заяв, ТОВ «Гарячинецьке»  відмовлено у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність з підстави – невідповідність поданих документів.
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся з позовом до суду.  
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач претендує на земельні ділянки, які знаходиться у користуванні за громадянами, зокрема:  6823384500:08:001:0284 - власник гр. ОСОБА_1 ; 6823384500:08:001:0285 - власник гр. ОСОБА_1 ; 6823384500:08:001:0286 - власник гр. ОСОБА_2 ; 6823384500:08:001:0287 - власник гр. ОСОБА_3 ; 6823384500:08:001:0288 - власник гр. ОСОБА_4 ; 6823384500:08:001:0289 - власник гр. ОСОБА_4 ; 6823384500:08:001:0290 - власник гр. ОСОБА_4 . Отже, фактичні обставини справи вказують на те, що спірні правовідносини виникли між позивачем і відповідачами, не тільки щодо правомірності оскаржуваного рішення Новоушицької селищної ради та правомірності реєстрації земельних ділянок Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, а щодо набуття у власність земельної ділянки та в подальшому вчинення відповідних реєстраційних дій. 
Отже, очевидним є те, що в спірних правовідносинах існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами  Цивільного процесуального кодексу України.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття “суд, встановлений законом” включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Згідно частин 1, 3 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
При цьому публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Як встановлено з матеріалів справи, що позивач – ТОВ «Гарячинецьке» є власником нерухомого майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 . Нерухоме майно, належить на праві приватної власності позивачу та розміщене на земельній ділянці комунальної власності орієнтовною площею 16,0000 га. котра належить Новоушицькій селищній раді (комунальна власність).
Позивач звертався до Новоушицької селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 16,0000 га з метою подальшої передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського  виробництва за межами населеного пункту села Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області.
Рішенням позачергової сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 05.09.2019 № 28 «Про розгляд заяв» ТОВ «Гарячинецьке» було відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою. 
За результатами повторного звернення ТОВ «Гарячинецьке» рішенням ХVIIІ сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 09.07.2020 № 33 «Про розгляд заяв, ТОВ «Гарячинецьке»  відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність з підстави – невідповідність поданих документів.
Окрім цього,  протягом 2019 року з заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності (в межах спірної земельної ділянки орієнтовною площею 16,0000 га. котра належить Новоушицькій селищній раді) також звернулись інші громадяни (зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ). 
Рішенням ХV сесії Новоушицької селищної ради VII скликання від 17.10.2019 № 13 надано дозвіл зазначеним громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення  земельних ділянок у власність з кадастровими номерами: 6823384500:08:001:0284, 6823384500:08:001:0285, 6823384500:08:001:0286, 6823384500:08:001:0288, 6823384500:08:001:0287, 6823384500:08:001:0290.
Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Положеннями частини 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За змістом частин 1 – 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.
Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України).
З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.
У постанові від 03 квітня 2019 року (№346/3524/16-а) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.
Відтак - правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.
При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах.
Тому спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб`єкта владних повноважень, в тому числі особи, яка не зверталась із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.
Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №308/10112/16-а, від 15 травня 2019 року у справі № 127/19267/17 та від 18 грудня 2019 року у справі № 160/4211/19.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що у даному випадку, спір має розглядатися як спір, який пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.
Окрім цього,  щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 6823384500:08:001:0284, 6823384500:08:001:0285, 6823384500:08:001:0286, 6823384500:08:001:0288, 6823384500:08:001:0287, 6823384500:08:001:0290, 6823384500:08:001:0289 в Державному земельному кадастрі, то колегія суддів зазначає таке.
Так, матеріали справи не містять документів щодо зареєстрованого в передбаченому законом порядку права власності конкретних осіб на зазначені земельні ділянки, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що в спірних правовідносинах існує спір про право, що в свою чергу виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.
Тому тільки після повного встановлення обставин справи та правової природи заявленої позовної вимоги про скасування державної реєстрації можливо зробити висновок про її  юрисдикційну належність. 
При цьому слід враховувати, що відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Також, колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 16 червня 2020 року у справі №  500/2820/18, від 16 липня 2020 року у справі №  160/7819/19, від 24 вересня 2020 року у справі №  352/2482/19, від 12 жовтня 2020 року у справі №  810/2406/16,  від 04 листопада 2020 року у справі №  820/6617/17  від 27 січня 2020 року у справі №816/2119/16.
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №  816/2137/18 та постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №  825/478/17 є помилковими, оскільки правовідносини і зокрема предмет позову у вказаних справах не є подібними до правовідносин у справі що розглядається. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гарячинецьке" задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гарячинецьке" до Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області,  Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до  Хмельницького окружного адміністративного суду  для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.