УХВАЛА
 
02 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 682/3411/14-к
провадження № 51-4096 ск 18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової плати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого                                                 ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року щодо нього.
27 жовтня 2020 року до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга засудженого та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши наведені у клопотанні доводи, Суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
 
Відповідно до частини 2 статті 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами частини 2 статті 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у статті 116 вказаного Кодексу.
Положеннями частини 1 статті 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала касаційну скаргу та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В обґрунтування поважності пропуску строку на подання касаційної скарги засуджений не навів будь-яких обставин, які перешкоджали йому вчасно звернутися до суду, а лише посилається на порушення гарантованого Конституцією України, КПК, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод його права на доступ до правосуддя.
Таким чином, клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає. 
Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційну скаргу, подану після закінчення строку на касаційне оскарження, слід повернути засудженому. 
Враховуючи викладене, керуючись частиною 3 статті 429 КПК, Суд постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                         ОСОБА_3