Справа № 127/16046/20 
Провадження № 33/801/843/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., за участю представника Вінницької митниці ДФС Вихристюк В.Д. та адвоката скаржника - Саушкіна В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана адміністративна справа.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 423 946,41 гривень з конфіскацією вилученого товару, стягнуто витрати пов`язані із зберіганням вилученого товару в розмірі 1384,75 грн, та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам, зокрема не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 , а також не зважив на відсутність прямого умислу в діях ОСОБА_2 . 
В судовому засіданні адвокат  ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.
Представник Вінницької митниці ДФС в судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає постанову законною та обґрунтованою. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників судового сторін, суддя прийшла до висновку, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.
В матеріалах справи міститься протокол про порушення митних правил № 0305/401000/20 від 03.06.2020 з якого слідує, що 03.06.2020 о 17.28 год. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів – Подільський - Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Подільської митниці Держмитслужби з метою перетину митного кордону, в напрямку «в`їзд в Україну», прибув рейсовий автобус марки «MAN R07» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Кишинів-Москва», під керуванням громадянина Р.Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).
Під час здійснення митних формальностей, на підставі аналізу та оцінки ризиків було проведено усне та письмове декларування водія даного транспортного засобу гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який усно та письмово, в митній декларації заявив про наявність 1 багажного місця, транспортного засобу марки «MAN R07» реєстраційний номер НОМЕР_1 , особистих речей та монітора комп`ютерного в кількості 1 шт., на всі інші пункти та підпункти митної декларації, які потребували відповіді, ним надано відповідь “НІ”, шляхом проставлення X-подібної позначки у відповідній рамці (а.с. 8).
Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками. 
Після прийняття митної декларації для оформлення, в ході подальшого митного контролю даного транспортного засобу, в пасажирському салоні рейсового автобуса марки «MAN R07» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено не задекларований гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) товар: 
1. Планшет Lenovo YOGA Smart Tab YT-X705L, серійний номер HGAJBQND, IMEI НОМЕР_2 , новий
2. Моноблок APPLE A1419, серійний номер C02P1ARAFY11, EMC № 2806;
3. Моноблок APPLE A1419, серійний номер C02P9L5WFY10, ЕМС № 2806; 
4. Моноблок APPLE A2115, серійний номер C02ZL2KLJV3N, ЕМС № 3194; 
5. Моноблок APPLE A1862, серійний номер C02XQ0JEHX87, ЕМС № 3144; 
6. Моноблок APPLE A1862, серійний номер C02ZT00QHX87, ЕМС № 3144; 
7. Mac mini A1993 EMC3213, серійний номер C07ZF0WGJYW0, ЕМС № 3213; 
8. Моноблок APPLE A1419, серійний номер C02TN31VJ1GH, EMC № 3070;
9. Маніпулятор миша APPLE A1657, серійний номер CC270541KHHJ2XFAA, ЕМС № 2923;
10. Маніпулятор миша APPLE A1657, серійний номер CC2938310FZJ2XFAS, ЕМС №2923;
11. Маніпулятор миша APPLE A1657, серійний номер CC280630SQJJ2XFA3, ЕМС № 2923;
12. Маніпулятор миша APPLE A1657, серійний номер CC27432015TJ51XAL, ЕМС №2923;
13. Маніпулятор миша APPLE A1657, серійний номер CC2544639J3GRHQA0, ЕМС №2923;
14. Маніпулятор миша APPLE A1657, серійний номер CC293761064J2XFAE, ЕМС № 2923;
15. Клавіатура APPLE A1843, серійний номер F0T74730041HTHCAX, ЕМС № 3138; 
16. Клавіатура APPLE A1644, серійний номер F0T81070011J20KAM, ЕМС № 2815;
17. Клавіатура APPLE A1644, серійний номер F0T9366005LJ20KA2, ЕМС № 2815;
18. Клавіатура APPLE A1644, серійний номер FNP946500X3J20KAF, ЕМС № 2815;
19. Клавіатура APPLE A1644, серійний номер F0T8087002UJ20KA2, ЕМС № 2815;
20. Клавіатура APPLE A1644, серійний номер F0T550509MWH15HAP, ЕМС №2815, з ознаками таких, що були у використанні.
Відповідно до ст. 370 МКУ «Перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян», п. 13 переносні персональні комп`ютери у кількості не більше двох штук і периферійне обладнання та приладдя до них; флеш-карти у кількості не більше трьох штук. 
Таким чином, гр. Р.Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не заявив митному органу за встановленою формою точних відомостей про вищевказаний товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі його переміщення через митний кордон України. 
З Висновку експерта СЛЕД Держмитслужби №1420003301-0519 від 11.06.2020 слідує, що вартість предметів порушення митних правил становить – 423 946,41 грн (а.с. 20-25).
Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про наявність вини  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України є правильними і узгоджуються з наявними та дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про порушення митних правил №0305/401000/20 від 03.06.2020 (а.с. 2-6); митною декларацією від 03.06.2020 (а.с. 80); актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с. 9); протоколом опитування у справі про порушення митних правил№1420003301-0519 від 11.06.2020 (а.с. 10-11); описом предметів (а.с. 14) та доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Подільської митниці Держмитслужби (а.с. 12-13).
Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Відповідно до вимог ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявляння за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.
Статтею 366 МК України визначено, що громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України предмети не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.
Так, відповідно до вимог ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. 
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 472 МК України полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщаються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають письмовому декларуванню у разі переміщення їх через митний кордон України.
Отже, порушення митних правил за ст. 472 МК України, може бути вчинено як умисно, так з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує на те, що не міг вносити до декларації точних та достовірних даних, як вимагає ст. 257 МК України, так як коробка не його власність і він уявлення не мав про виявлений товар, лише у межах повідомленої чоловіком інформації, а саме як комп`ютерний монітор за 150 Євро.
При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.266 Митного кодексу України, декларант перед подачею митної декларації має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначених у товаросупровідних документах.
Перед подачею митної декларації скаржник не був позбавлений можливості з дозволу митного органу здійснити огляд товарів, а саме коробки, якої як він стверджує не є власником та вказати достовірну інформацію в декларації. 
Однак, як видно з матеріалів справи, що також не заперечує, скаржник про огляд товарів працівникам митниці не заявляв та відповідний огляд не проводив, а тільки вказав дані, які на його думку є правильними.
Суд наголошує на тому, що скаржник переміщуючи через митний кордон України товар, який не зазначаючи в декларації, повинен був усвідомлювати, що в разі невідповідності наданих йому документів вимогам закону, його дій можуть бути такими, що тягнуть за собою настання його персональної юридичної відповідальності.
Тобто скаржник несе адміністративну відповідальність за достовірність інформації у декларації, яка була заповнена ним під час перетину кордону.
В свою чергу в протоколі опитування скаржник визнав свою вину та повідомив, що виявлені товари йому передав незнайомий йому чоловік для передачі в м. Києві. Він не знав скільки там знаходиться моніторів та комп`ютерів.
            З долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), вбачається, що вилучений працівниками митної служби України товар у   ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), належить йому і останній перевозив зазначений товар за його проханням по території Р.Молдова. Він не мав наміру вивозити вилучену комп`ютерну техніку за межі Р.Молдова, вона була призначена для облаштування офісу в м. Каушани його партнером ОСОБА_6 . Водій автобуса ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), не був проінформований про вміст передачі.
Як вбачається із матеріалів справи скаржник змінив свої пояснення, що розцінюється суддею, як намагання  уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, тому суд першої інстанції правильно вказав, що на підтвердження зазначених обставин в поясненнях не надано жодного належного та допустимого доказу.
Відтак доводи скаржника, що суд необґрунтовано не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 , не заслуговують на увагу та в цілому покази вказаної особи не виключають відповідальність ОСОБА_2 за вчинене правопорушення та не впливають на його склад.
Отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зокрема, недекларування за встановленою формою в митній декларації точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.
З таким висновком суду погоджується і суддя апеляційної інстанції. 
Доводи скаржника про те, що він ніколи не визнавав себе винного, суддею не приймаються до уваги, оскільки спростовуються протоколом про порушення митних правил №0305/40100/20 від 03.06.2020 (а.с. 6) та протоколом опитування в справі про порушення митних правил №0305/40100/20 від 03.06.2020 (а.с. 11), в яких чітко скаржником вказано, що свою вину у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, визнає.
При цьому складений протокол ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підписаний, в поясненнях вказано, що зміст протоколу йому зрозумілий, права та обов`язки зрозумілі, що вказує на його згоду з фактом недекларування переміщуваних ним через кордон товару.
За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.
З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях скаржника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не було доведено ті обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі.
Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 486, 489, 495 МК України дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ст. 472 МК України, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 1 ст. 483 МК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України – залишити без змін.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                          М. М. Якименко