Справа № 760/17909/18
Провадження 1-кп/991/75/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

21 жовтня 2020 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,

прокурора – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників – ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,
представника потерпілого – ОСОБА_21 , 
представника цивільного позивача – ОСОБА_22 ,

під час судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 52016000000000439 від 21 листопада 2016 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьмин Городоцького району, Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, який проживає за адресою:  АДРЕСА_2 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Івано?Франківська, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України; 
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, який проживає за адресою:  АДРЕСА_4 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровськ, який проживає за адресою:  АДРЕСА_5 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_12 про надання тимчасового доступу до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52016000000000439 від 21 листопада 2016 року.
У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 – адвокатом ОСОБА_12 було заявлено клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні Державної казначейської служби України. 

1.Заявлені вимоги та їх обґрунтування.

В обґрунтування свого клопотання захисник вказує, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у тому, що він з метою проведення незаконної оплати за договором від 28.12.2015 № 342/3/6/42 підписав реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів від 28.12.2015 року № 79 (342/3/6/6484) на загальну суму 28 560 000 грн. та реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників бюджетних коштів від 29.12.2015 року № 76 на загальну суму 28 560 000 грн; а 29.12.2015 в приміщенні ЦБТУ ЗС України Озброєння ЗС України за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 28а підписав платіжне доручення від 29.12.2015 №342/3/6/96.
Разом з тим, згідно з висновком судового експерта від 15.06.2017 № 67, який міститься в матеріалах кримінального провадження, кошти в сумі 28 560 000, 00 грн. були перераховані Міністерством оборони України на рахунок ДП «Львівський бронетанковий завод» на підставі платіжного доручення з іншим номером, а саме - № 342/8/336 від 29.12.2015.
При цьому, у висновку експерта зазначено, що Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних № 2547 від 29.12.2015 року, на підставі якого в органах державного казначейство зареєстровано бюджетні зобов`язання Міністерства оборони України на загальну суму 28 560 000,00 грн. підписаний головним бухгалтером Департаменту фінансів Міноборони ОСОБА_23 , а не ОСОБА_7 . 
Зазначені висновки судового експерта, на думку захисника, спростовують припущення органу досудового розслідування про те, що підставою для перерахування Міністерством оборони України коштів в сумі 28 560 000,00 грн. стали реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів від 28.12.2015 року № 79 (342/3/6/6484) на загальну суму 28 560 000 грн., реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників бюджетних коштів від 29.12.2015 № 76 на загальну суму 28 560 000 грн. та платіжне доручення від 29.12.2015 №342/3/6/96.
Захисник вказує, що висновки сторони обвинувачення стосовно того, що ОСОБА_7 розтратив грошові кошти Державного бюджету України спростовується також інформацією наданою в листах Командування Сил Логістики ЗС України від 01.04.2020 № 370/2755 та від 09.04.2020 № 370/3000, та листі Державної казначейської служби України від 15.07.2020 № 5-06-06/123/23. Як вказує захисник, обвинувачений ОСОБА_7 не був наділений повноваженнями щодо розпорядження зазначеними коштами, а оплата за договором від 28.12.2015 № 342/3/6/42 була здійснена за розпорядженням інших службових осіб Міністерства оборони України, яких сторона обвинувачення не встановила і не додала до матеріалів кримінального провадження підписані такими особами документи, що стали підставою для перерахування на користь ДП «Львівський бронетанковий завод» коштів у сумі 28 560 000, 00 грн.
У зв`язку із цим, сторона захисту двічі намагалася отримати від Державного казначейства України документи, на підставі яких відбувалось таке перерахування, однак Державна казначейська служба України у наданні документів відмовила через відсутність ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на тимчасовий доступ до таких документів. 
Разом з тим, сторона захисту вважає, що запитувані документи мають істотне значення для встановлення важливих обставин, що підлягають доказуванню у межах даного кримінального провадження, зокрема, підтверджують факт та підстави перерахування коштів з кошторису Міністерства оборони України на рахунок ДП «Львівський бронетанковий завод» за отриману продукцію за договором 28.12.2015 № 342/3/6/42.
Усе вищевикладене, на переконання захисника, зумовлює необхідність отримати тимчасовий доступ до документів, що знаходиться у володінні Державної казначейської служби України (з можливістю вилучення їх оригіналів), а саме: до реєстру бюджетних зобов`язань Міністерства оборони України від 29.12.2015 №2547, на підставі якого Державною казначейською службою України взято на облік бюджетні зобов`язання в сумі 28 560 000, 00 грн., реєстру бюджетних фінансових зобов`язань Міністерства оборони України від 29.12.2015 № 3384, на підставі якого зареєстровано бюджетні фінансові зобов`язання в сумі 28 560 000, 00 гривень, а також до платіжного доручення Міністерства оборони України від 29.12.2015 за № 342/8/336 у сумі 28 560 000, 00 гривень, на підставі якого на користь ДП «Львівський бронетанковий завод» з рахунку Міністерства оборони України № 35211007018611, КПКВ 2101020/7, Фонд загальний, 30.12.2015 перераховані кошти у сумі 28 560 000, 00 гривень.

2.        Позиції сторін у судовому засіданні 

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_12 подане ним клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі. Додатково зазначив, що у зв`язку із обмеженим строком зберігання запитуваних ним документів, існує ризик їх знищення, а тому є необхідність в отриманні доступу до акта про знищення відповідних документів, у разі, якщо воно здійснювалось.
Прокурори заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи що воно подано передчасно. Крім того, на думку прокурора ОСОБА_6 , захисник не довів існування обставин, через які сторона захисту не могла отримати такий тимчасовий доступ на стадії досудового розслідування. 
Обвинувачений ОСОБА_7 та інші захисники клопотання підтримали і просили його задовольнити. 
Представник Державної казначейської служби України, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суду не повідомив. 
Враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, не перешкоджає розгляду клопотання, суд вирішив продовжити його розгляд за відсутності представника Державної казначейської служби України. 

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши клопотання захисника та думку інших учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків. 

3.Оцінка та висновки суду. 

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. 
У ч. 5, 6 ст. 163 КПК України зазначено, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
-        перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
-        самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 
-        не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. 
У ході дослідження доводів заявленого клопотання та доданих до нього документів судом було встановлено, що запитувані відомості дійсно можуть перебувати у володінні Державної казначейської служби України.
Також, на переконання колегії суддів, захисником доведено, що запитувані документи самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть мати доказове значення під час судового розгляду. Зокрема, запитувана інформація надасть змогу з`ясувати, на підставі яких саме документів було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 28 560 000, 00 гривень на рахунок ДП «Львівський бронетанковий завод» та хто підписував такі документи.
Водночас, судом встановлено, що запитувана захисником інформація не може бути отримана іншим чином ніж на підставі відповідного рішення суду, та яку захисникам не вдалось самостійно отримати шляхом направлення запитів, а тому суд приходить до висновку, що іншими способами, аніж шляхом тимчасового доступу, довести обставини, про які зазначає захисник, немає можливості. 
До того ж, у відповідності до ч. 2 ст. 333 КПК України, судом враховуються причини, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування. 
У цьому контексті суд враховує, що про існування розбіжностей у документах, які стали підставою для перерахування відповідних коштів стороні захисту стало відомо лише під час ознайомлення із висновком судового експерта від 15.06.2017 року № 67, а також з листів Командування Сил Логістики ЗС України та Державної казначейської служби України, отриманих вже під час судового розгляду. 
У зв`язку із цим у сторони захисту виникла необхідність у перевірці відомостей щодо підстав перерахування грошових коштів та осіб, за рішенням яких воно здійснювалось. 
Крім того, в своєму клопотанні захисник просить надати дозвіл також на вилучення запитуваних документів в оригіналах. 
Відповідно до положень ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд може дати дозвіл на вилучення речей і документів лише у випадку, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Водночас, захисник не довів наявність ризику зміни чи знищення запитуваних документів, та не обґрунтував, у чому полягає необхідність вилучення їх саме в оригіналах. Посилання захисника на те, що вказані документи можуть мати обмежений строк зберігання не підтверджені належним чином і є його припущенням. Тому суд вважає, що вилучення запитуваних документів в оригіналах є недоцільним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подане захисником клопотання містить достатньо даних, які підтверджують підстави надання тимчасового доступу до запитуваних ним документів, а тому його необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 131, 159, 160-163, 333, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_12 про надання тимчасового доступу до речей і документів – задовольнити. 
2.Надати захисникам обвинуваченого ОСОБА_7 – адвокатам ОСОБА_12 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1866), ОСОБА_13 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № КС5435/10), ОСОБА_14 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3915) тимчасовий доступ до документів (з можливістю виготовлення чи отримання їх копій, засвідчених належним чином), що перебувають у володінні Державної казначейської служби України, яка розташована за адресою: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6., а саме: до реєстру бюджетних зобов`язань Міністерства оборони України від 29.12.2015 №2547, на підставі якого Державною казначейською службою України взято на облік бюджетні зобов`язання в сумі 28 560 000, 00 грн., реєстру бюджетних фінансових зобов`язань Міністерства оборони України від 29.12.2015 № 3384, на підставі якого зареєстровано бюджетні фінансові зобов`язання в сумі 28 560 000, 00 гривень, а також до платіжного доручення Міністерства оборони України від 29.12.2015 за № 342/8/336 у сумі 28 560 000, 00 гривень, на підставі якого на користь ДП «Львівський бронетанковий завод» з рахунку Міністерства оборони України № 35211007018611, КПКВ 2101020/7, Фонд загальний, 30.12.2015 перераховані кошти у сумі 28 560 000, 00 гривень.
У разі відсутності вказаних документів, надати копію належним чином засвідченого акту про знищення відповідних документів.
3.Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають вказані в ухвалі документи, що відповідно до положень ч. 1 ст.166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
4.Строк дії цієї ухвали встановити до 23 листопада 2020 року.
5.Зобов`язати захисників надати учасникам судового провадження доступ до матеріалів, отриманих внаслідок виконання цієї ухвали, у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, після чого надати їх суду у строк до 24 листопада 2020 року.
6.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. 
7.Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий:                                                 ОСОБА_1 

Судді:                                                 ОСОБА_2 

ОСОБА_3