ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020 року                                                                                   Справа №  908/534/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді Широбокової Л.П. - доповідач, 
суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.
розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.09.2020  у справі №908/534/20 (суддя Топчій О.А.,  повне рішення складено 10.09.2020)
за позовом    Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
до відповідача  Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства", м. Запоріжжя
про  стягнення коштів у сумі 29853,41 грн
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року  Комунальне підприємство "Водоканал" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до  Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" (надалі відповідач) та просило стягнути заборгованість за безоблікове водокористування у сумі 29853,41 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2019 було виявлено виток питної води на мережах відповідача після точки приєднання, але до приладу обліку. Виток питної води припинено 07.11.2019 в 19-20 шляхом закриття запірної арматури на вводі. На підставі Акту технічного обстеження водопроводу №60 від 08.11.2019 відповідачу було здійснено розрахунок об`єму води за період 07.11.2019 з 14-00 год. по 19-20 год. відповідно до п. п. 3.3 Правил, який останній не сплатив в добровільному порядку.
Відповідач позов заперечував, посилаючись на те, що не був повідомлений про виток води та не був присутнім при складанні акту КП «Водоканал»; жодних слідів витоку води 07.11.2019 за адресою вул. Запорізького Козацтва, 6-А не було, а відповідач до диспетчерської служби КП «Водоканал» не звертався.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.09.2020        у справі №908/534/20 (суддя Топчій О.А.) позов задоволено. Стягнуто з Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" на користь Комунального підприємства "Водоканал" заборгованість за безоблікове водокористування в сумі 29853,41 грн, судовий збір - 2102,00 грн.
Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог, розрахунок плати судом визнано таким, що відповідає положенням Правил №190, відсутністю доказів зі сторони відповідача щодо оплати витоків води.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що:
- суд не врахував, що до акту технічного обстеження водопроводу №60 від 08.11.2019 позивачем були внесені неправдиві відомості, оскільки 07.11.2019 не було жодного витоку води за адресою відповідача та жодна службова особа відповідача не приймала участі у складанні цього акту, зазначений позивачем час закриття запірної арматури 5,5 год не може відповідати дійсності;
- з приводу внесення в акт завідомо неправдивих відомостей відповідач звернувся  до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, про що відповідач повідомив суд, втім суд вказані факти не взяв до уваги;
- суд задовольнив клопотання відповідача про надання додаткового строку на подання доказів, втім не виконавши власну ухвалу, не з`ясувавши обставини справи щодо факту аварійного витоку, про виїзд аварійної бригади, хто повідомив відповідача про виток та присутність директора відповідача під час складання акту, тощо ухвалив необґрунтоване рішення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05.10.2020 для розгляду апеляційної скарги обрано колегію суддів у складі головуючого судді    Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.
Після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги ухвалою суду від 02.11.2010 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Чус О.В. – в зв`язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В.) було відкрито апеляційне провадження, справу визначено розглядати в порядку письмового провадження без виклику сторін.
На підставі ст. 32 ГПК України справу було передано на розгляд раніше визначеному складу суду та ухвалою суду від 29.12.2020 колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В. прийняла справу до свого провадження. 

Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вказує, що суд першої інстанції вірно встановив всі обставини справи, які підтверджені належними доказами, позивачем дотримано умов договору та Правил щодо нарахування плати за витоки води, в зв`язку з відмовою керівника відповідача підписати акт і отримати рахунок на оплату вказані документи були надіслані йому поштою та є обов`язковими до виконання. Вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що суд не виконав вимоги своєї ухвали з тих підстав, що суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. Кожна сторона повинна довести свої вимоги та заперечення, Суд надав відповідачу строк для подання доказів, втім останній жодних доказів не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, між КП «Водоканал» (надалі Водоканал) та Запорізьким науково-дослідним центром з механізації тваринництва національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства, як Споживачем, було укладено договір №6416/1 від 31.08.2015 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (надалі договір).
Згідно з розділом 2 договору договір укладається з 31.08.2015 по 31.12.2015. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін. Відносини сторін до укладення нового Договору регулюються даним Договором. 
Докази припинення дії договору в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п. 1.1 договору Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні погреби, а також приймання стічних вод по майданчику, зокрема, вул. Запорізького Козацтва, 6а, м. Запоріжжя.
У п.1.1 договору визначено, що сторони, крім умов договору, керуються "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" №190 (надалі  Правила), затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008.
Пункт 3.2.10 договору передбачає, що відповідальними особами за водопостачання Абонента..., огляду водолічильних вузлів, вводів водопроводу, водопровідних та каналізаційних мереж і споруд Абонента, підписання усіх видів актів, виконання приписів представників Водоканалу, Абонент призначає провідного фахівця Івченко В. П.
Відповідно до п. 5.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 28.01.2019) основним документом на оплату є акт-рахунок. Споживач з 15 по 25 число кожного місяця надає Водоканалу Звіт про показники приладів обліку питної води та об`єми водопостачання та водовідведення за формою, визначеною у додатку, який підписується споживачем.
На підставі даних звіту або акту, зазначеному в п.3.1.2 цього договору, Водоканал визначає обсяги наданих Споживачу послуг і розмір оплати та протягом 2-х робочих днів виписує Акт-рахунок у 2-х примірниках, підписаних представником Водоканалу.
Споживач зобов`язаний протягом 5-ти банківських днів з дати надання Звіту, самостійно отримати у Водоканалі, підписати всі примірники Акту-рахунку та перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в Акті-рахунку.
Якщо Споживач не отримує або  відмовляється підписати Акт-рахунок, він підписується представником Водоканалу, а в Акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову або неотримання. Документи пересилаються поштою та вважаються прийнятими Споживачем. Оформлений таким чином Акт-рахунок є обов`язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та прийняття стічних вод.
Пунктом 6.1 договору сторони визначили, що сторони несуть відповідальність за невиконання зобов`язань у відповідності з чинним законодавством та вказаними в цьому договорі нормативними документами.
Відповідно до п. 6.4. договору (в редакції додаткової угоди від 28.01.2019) споживач сплачує об`єм витрат води у своїх мережах внаслідок їх пошкодження, нераціонального використання, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини Споживача відповідно до п.3.3. «Правил користування …» за пропускною здатністю вводу водопроводу.
На підтвердження своїх вимог позивач надав Акт №59 від 08.11.2019 технічного обстеження водопроводу за адресою вул. Запорізького Козацтва, б. 6-А, складений представником Водоканалу інженером Пашковою Г.М. (підписання якого останньою з наданої копії акту не вбачається). 
В цьому акті зазначено, що він складений в присутності директора Парієва А.О., та обстеженням встановлено наступне: «Подача питної води на майданчик відповідача здійснюється від мережі КП «Водоканал» по одному водопровідному вводу діаметром 300 мм. Вузол обліку змонтовано в приміщенні споживача. 07.11.2019р. о 14-00 до диспетчерської служби КП «Водоканал» надійшла заявка про наявність витоку води. Після виїзду бригади аварійної служби цеху №4 було визначено, що виток питної води відбувається на мережі споживача після точки приєднання, але до приладу обліку споживача. О 19-20 год 07.11.2019р. виток питної води було локалізовано працівниками КП «Водоканал» шляхом закриття запірної арматури на вводі. За фактом обстеження виток відбувся на мережі Д -300мм, яка знаходиться на балансі споживача». 
В акті зроблено припис «Виконати ремонтні роботи з усуненим витоку питної води на трубопроводі Д-300мм. Про виконання робіт письмово повідомити в КП «Водоканал» Запросити представників КП «Водоканал» для відновлення водопостачання».
В акті зазначено, що споживач з актом ознайомлений, від підпису відмовився. Вказаний напис не засвідчений особою, що склала акт.
Також до матеріалів справи надано Акт технічного обстеження водопроводу №60 від 08.11.2019, складений та підписаний представником Водоканалу інженером Пашковою Г.М. В акті зазначено, що він складений в присутності директора Парієва А.О. та обстеженням встановлено таке: «Подача питної води на майданчик Споживача по вул. Запорізького Козацтва, 6-а здійснюється від мережі КП «Водоканал» по одному водопровідному вводу Д – 300 мм. Вузол обліку змонтовано в приміщені Споживача, прилад обліку марки КВ-1,5; заводський номер 256190; держповірка -III кв.2016р., обвідної лінії немає. 07.11.2019р. о 14-00 до диспетчерської служби КП «Водоканал» надійшла заявка про наявність витоку води. Після виїзду бригади аварійної служби цеху №4  КП «Водоканал» було визначено, що виток води відбувається на мережі Споживача після точки приєднання, але до приладу обліку Споживача.
07.11.2019р. о 19-20 виток питної води було локалізовано працівниками КП «Водоканал» шляхом закриття запірної арматури на вводі. Акт містить схему водопровідних мереж.
У зв`язку з тим, що виток виявлено на мережі Споживача до приладу обліку, розрахунок обсягу води буде проводитися згідно п.п. 3.3, 3.4., 10.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України:
-п.10.1 у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньо будинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно п. 3.3 цих Правил; 
- п. 3.3. у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу;
- п.3.4 розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дати початку такого користування. Розрахунок обсягу води за період 07.11.2019 з 14-00  год.  до 19-20 год. становить  19200 сек, який дорівнює 2712,96 м.куб (наведена формула розрахунку)».   
В акті зазначено, що споживач з актом ознайомлений, від підпису відмовився. Вказаний напис не засвідчений особою, що склала акт.
До позову додана Схема розподілу водопровідних та каналізаційних мереж між КП «Водоканал» та експериментальним виробництвом Запорізького науково-дослідного центра з механізації тваринництва національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» від 28.08.2014, а також довідка за підписом начальника цеху №4 про отримання заявки про витоки води та локалізацію витоку. 
Позивач склав акт-рахунок № 6416/1 від 08.11.2019 за період 07.11.2019 на суму 29853,41 грн. В даному акті-рахунку зазначено такі розрахунки: Витрати води 2712,96 м3 х 9,17 грн (тариф на воду) = 24877,84 грн, ПДВ  4975,57 грн. Разом: 29853,41 грн. Вказано, що його склала інженер Пашкова А.М., абонент з актом ознайомлений, від підпису відмовився. Підписи осіб на вказаному акті відсутні.  
Листом вих. №12313/19/08 від 22.11.2019 керівнику Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» повідомлено про необхідність виконання умов Договору, а саме: здійснення оплати за безоблікове водокористування на суму 29853,41 грн. Разом з даним листом, 25.11.2019 відповідачеві цінним листом з описом вкладення були направлені акт №60 від 08.11.2019 та Акт-рахунок №6416/1 від 08.11.2019 на суму 29853,41грн.
Посилаючись на те, що відповідач не здійснив оплату за Актом-рахунком №6416/1 від 08.11.2019 в сумі 29853,41 грн, позивач звернувся за її стягненням в судовому порядку, що і предметом позову.
Відповідно до    ст. 11 Цивільного кодексу України     цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є  договори та інші правочини.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що між сторонами склалися відносини з надання послуг по водопостачанню та водовідведенню, які регулюються умовами укладеного договору, нормами  Цивільного кодексу України, Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", а також спеціальними підзаконними нормативними актами, зокрема, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України (Правила №30), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (Правила № 190).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору, зокрема, з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням. 

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. 
У ст. 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»  визначено право підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, а у  ст. 22 цього Закону обов`язок споживача раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання; вчасно повідомляти підприємства питного водопостачання про виявлені пошкодження на об`єктах централізованого питного водопостачання і водовідведення, які їм належать або якими вони користуються; утримувати в належному технічному і   санітарному стані водопровідні мережі та обладнання.
Відповідно до пункту 10.4.1. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України (надалі Правила №30) до втрат води належать, зокрема, необліковані витрати води до водолічильників - у разі аварій на трубопроводах, витоків з мереж і споруд на них, витоків з водорозбірних колонок, витрат води на протипожежні заходи, а також у разі крадіжок води (не погоджені з виробником приєднання, користування водою без укладання договору з виробником тощо).
А згідно з Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (надалі Правила №190) у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньобудинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п. 3.3 цих Правил (п. 10.1). 
Відповідно до п. 3.3, 3.4 Правил №190 у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.
Вказані нормативно-правові акти не містять положень щодо порядку складання актів у разі виявлення витоків води. 
Згідно з ч. 1  ст. 74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1ст.73  ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як на докази, що підтверджують витоки води 07.11.2019 з 14-00  год.  до 19-20 год. позивач посилається на довідку за підписом начальника цеху №4 про отримання заявки про витоки води та локалізацію витоку, Акт №59 від 08.11.2019 технічного обстеження водопроводу за адресою вул. Запорізького Козацтва, б. 6-А, Акт технічного обстеження водопроводу №60 від 08.11.2019, акт-рахунок № 6416/1 від 08.11.2019. 
Апеляційний суд встановив, що Акт №59 від 08.11.2019 технічного обстеження водопроводу за адресою вул. Запорізького Козацтва, б. 6-А та акт-рахунок №6416/1 від 08.11.2019, як зазначено в них, складені одноособово  представником Водоканалу інженером Пашковою Г.М. Втім підпис зазначеної в цих актах особи відсутній.
Акт технічного обстеження водопроводу №60 від 08.11.2019 підписаний також одноособово  представником Водоканалу інженером Пашковою Г.М., відмова від підпису актів керівника відповідача підписом особи, яка про це зазначила в акті, не засвідчена. 
Також суд зазначає, що особа, яка підписує акт повинна безпосередньо знати обставини, про які складає акт. Але, як зазначає сам позивач, витоки води відбулися 07.11.2019 року, а акти про ці витоки складені наступного дня 08.11.2019 року (час складання не зазначено), тобто не під час встановлення та припинення витоків. 
Доказів того, що особа яка склала та підписала вказані акти безпосередньо приймала участь у встановленні факту витоків, їх тривалості матеріали справи не містять, як і доказів повідомлення відповідного представника відповідача щодо часу складання такого акту та необхідності прийняти участь у обстеженні місця витоків. 
Відтак, не підписані представниками Водоканалу акти та акти складені ним в односторонньому порядку (навіть не комісійно) не під час наявності обставин, про які в них зазначено, не можуть бути належними доказами та підтверджувати факти витоку води з мереж саме відповідача, проти чого  заперечує відповідач.
Суд першої інстанції не звернув на наведене уваги та прийшов до помилкового висновку про належність та допустимість доказів, наданих позивачем.
Не можна вважати належним доказом і довідку за підписом начальника цеху №4 про отримання заявки про витоки води та локалізацію витоку із зазначенням часу, оскільки вона підписана одноособово представником зацікавленої сторони, не містить інформації від кого отримана заявка про витоки, тому не може доводити факт, де саме відбулися ці витоки.
Відповідно до п. 9.3.6. Правил №30 пошкоджені трубопроводи підлягають негайному відключенню. Тому є такими, що заслуговують на увагу доводи апелянта про надмірно зазначений час ліквідації витоків – 5,5 годин, які не спростовані позивачем.
Інших належних доказів щодо встановлення факту витоків, їх тривалості та що вказані витоки відбувалися саме на водопроводі в межах відповідальності відповідача матеріали справи не містять.
За встановлених обставин апеляційний суд доходить висновку, що позивач не довів свої вимоги належними доказами, тому в позові слід відмовити. Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. 
Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. 

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Запорізької області від 01.09.2020        у справі №908/534/20, як прийняте при не з`ясуванні обставин справи, порушенні норм процесуального права, внаслідок чого суд прийняв помилкове рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові. В зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, ст. 275, 277, 282, 284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.09.2020        у справі №908/534/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.09.2020        у справі №908/534/20 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал"  (м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая,61, код ЄДРПОУ 03327121 ) на користь Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" (м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд.14, код ЄДРПОУ 39158018) витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги – 3153,00 грн (три тисячі сто п`ятдесят три грн), про що видати наказ. 
Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                І.М. Подобєд 

Суддя                                                                                 Е.В. Орєшкіна