ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2050/19  Номер провадження 22-ц/814/2567/20	Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року, постановлене суддею Солоха О.В. (повний текст складено 08 жовтня 2020 року), 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, уточнивши його заявою про залишення частини позовних вимог без розгляду від 23.07.2020, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 (справа №534/47715-ц) на користь ОСОБА_3 на утримання дочки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 
Заявлені вимоги позивач обґрунтував суттєвою зміною сімейного та майнового стану, зумовленою перебуванням на його утриманні вагітної дружини ОСОБА_5 . 
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року по справі №534/477/15-ц на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.
Стягнення аліментів у новому розмірі проводити щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.
Раніше виданий на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 справа №534/477/15-ц виконавчий лист – відкликано.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено зміну свого матеріального та сімейного стану, що з огляду на положення ч.4 ст.273 ЦПК України, є підставою для зміни розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України.
Відповідач із рішенням районного суду не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Вважає, що рівень утримання аліментів у розмірі ј частину від доходу позивача відповідатиме інтересам їх спільної дочки згідно із положеннями Конвенції про права дитини, а залишок в ѕ частини від розміру заробленого, дозволить відповідачу утримувати себе та родину. 
Звертає увагу, що позивач не обґрунтовує підстави позову зміною майнового стану та не надає доказів його погіршення, а тільки посилається на факт одруження та вагітності дружини, що з огляду позицію Верховного Суду по справі №565/2071/19 від 16.09.2020 та правовий висновок Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13, є недостатніми підставами для зменшення розміру аліментів.
Вважає, що при постановленні оскаржуваного рішення, районний суд не дотримався принципу диспозитивності процесу, переклавши обов`язок доказування на відповідача, вийшов за межі позовних вимог, відкликавши попередній виконавчий листа та не врахував, що спільна дочка ОСОБА_6 проживає разом із нею, перебуває виключно на її утримання, платежі зі сплати аліментів від позивача надходять не вчасно, внаслідок чого утворилася заборгованість по їх сплаті. Просить врахувати, що на її утриманні також перебуває неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
07.12.2020 позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення районного суду без змін. 
Заперечує наявність заборгованості зі сплати аліментів та просить врахувати, що у разі покращення матеріального стану та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України, відповідач не обмежена у праві на збільшення розміру аліментів. 
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ./а.с.11/
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.01.2017 (справа №534/2242/16-ц) розірвано шлюб зареєстрований 19.09.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №346, між є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 /а.с.16-17/
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.04.2015 (справа №534/477/15-ц) стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі ј частки заробітку (доходу), починаючи з 11.03.2015 і до досягнення дитиною повноліття./а.с.12-13/
Сума доходу ОСОБА_2 на посаді охоронника ТОВ «АТБ Маркет» за період з 01.11.2019 по 13.01.2020, за винятком аліментів, становить 16 215,29 грн.; як поліцейського Департаменту патрульної поліції за період з 01.01.2020 по 30.04.2020, за винятком аліментів, становить 12 196,67 грн./а.с.106, 107/ 
08.11.2019 ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_5 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ./а.с.18/ Від цього шлюбу у позивача народилась дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.105/.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 24.01.2020 змінила ім`я на ОСОБА_1 про що складено відповідний актовий запис за №03./а.с.89/.
Задовольняючи позов, районний суд виходив із того, що позивачем доведено зміни його майнового та сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів. У свою чергу відповідачем не надано докази погіршення майнового становища дитини чи її стану здоров`я, свого майнового становища, що у контексті ст.180 СК України не звільняє від зобов`язання матері утримувати дитину до досягненню нею повноліття.
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на власну користь.
Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на наведені норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду щодо доведеності та обґрунтованості вимог позову, які не можуть бути спростовані загальним посиланням на положення Конвенції про права дитини. 
Не впливають на правильність висновків районного суду доводи апеляційної скарги, що позивач не пов`язував підстави позову зі зміною майнового стану, оскільки зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. При цьому наведені положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану, й в ході судового розгляду справи позивач, реалізуючи належні йому процесуальні права, обґрунтував належними доказами, а саме довідками про доходи, зміну майнового стану.
Колегія суддів приймає до уваги, що зменшення розміру аліментів не повинно компенсуватись за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Разом із цим, відповідачем не доведено погіршення майнового становища дитини чи її стану здоров`я, свого майнового становища, що у контексті ст.180 СК України, не звільняє від зобов`язання матері утримувати дитину до досягненню нею повноліття. 
Твердження відповідача щодо заборгованості зі сплати аліментів, не впливають на майновий стан їх отримувача, оскільки спростовуються матеріалами справи та мають самостійний спосіб їх оскарження згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження». 
Не може спонукати до відмови у зменшенні розміру аліментів, у сукупності із іншими, наведеними підставами позову й те, що ОСОБА_1 утримує неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки перш за все, обов`язок з утримання цієї дитини з максимально можливим урахуванням її інтересів має здійснюватися батьками, позаяк ОСОБА_2 не є батьком неповнолітнього ОСОБА_10 і зобов`язання ОСОБА_1 по утриманню сина не можуть бути компенсовані за рахунок аліментів в інтересах дочки ОСОБА_4 . 
Доводи апеляційної скарги щодо порушення районним судом принципу диспозитивності цивільного процесу, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки зводяться до заперечень щодо оцінки доказів у справі, тоді як твердження, що районний суд вийшов за межі вимог позову, відкликавши попередній виконавчий лист, ґрунтуються на довільному тлумаченні вимог ст.191 СК України. Тим більше, що стягнення аліментів в повному розмірі проводиться з дня набрання рішенням законної сили.
Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам, викладеним у відзиві на позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14.12.2020.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

                                                                               С.М. Бондаревська