ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 183/201/20(2-а/183/102/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.04.2020 (головуючий суддя Городецький Д.І.)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1  до відповідача Інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Бабаєва Сеймура Ісмаїловича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання  адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 14.01.2020 до суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання  адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України. 
Позов обґрунтовано тим, що 08 січня 2020 року інспектором взводу 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Бабаєвим С.І. винесена постанова серії ЕАК № 1952361 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. у зв`язку  з тим, що 08 січня 2020 року о 17.21 год., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda CR-V, д/н НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Січових Стрільців, 16, на перехресті вул. Січових Стрільців та вул. Св. Хороброго, проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «е» ПДР – порушення проїзду на забороняючий червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняє рух. Із зазначеною постановою позивач не згоден та зазначив, що він, керуючи транспортним засобом Хонда, д/н НОМЕР_1 рухався вулицею Січових Стрільців м. Дніпра в напрямку до центра міста та зупинився на червоний сигнал світлофора перед вул. Святослава Хороброго. Проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора. На думку інспектора, який його зупинив за перехрестям на вул. Січових Стрільців, 16 – він порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР і проїхав перехрестя на червоне світло, не зупинився перед світлофором, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Щодо наявності свідків або інших доказів продемонструвати відеозапис, зроблений відеореєстратором чи камерою у службовому авто, він з`ясував, що при перегляді на місті відео файлу неможливо навіть ідентифікувати автомобіль, його державний номер, водія та об`єктивно встановити наявність правопорушення з його боку, про що ним було наголошено при складанні постанови. Крім того, в самій постанові відсутні посилання на будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, порядок і строк її оскаржено відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Оскільки правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП він не вчиняв, у зв`язку з чим змушений звернутися з даним позовом, в якому просив визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.04.2020 позов задоволено частково. 
Постанову інспектора взводу 2 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Бабаєва С.І. серії ЕАК №1952361 від 08.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП – скасовано. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП– закрито. 
В задоволенні іншої частини позову– відмовлено.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України подано апеляційну скаргу. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльністю відповідача у даній категорії справ (оскарження рішень поліцейських патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності) є відповідні пояснення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, допоки не буде надано обґрунтованих належних доказів, які безсумнівно спростовують пояснення та свідчення поліцейських.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.01.2020 року інспектором взводу 2 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Бабаєвим С.І. винесена постанова серії ЕАК №1952361 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425грн.
Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 08 січня 2020 року о 17.21 год., керуючи транспортним засобом Honda CR-V, д/н НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Січових Стрільців, 16, на перехресті вул. Січових Стрільців та вул. Св. Хороброго, проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «е» ПДР – порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняє рух.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України  від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Отже, суб`єкти владних повноважень мають діяти лише в відповідності до норм законодавства України.
Приймаючи постанову серії БР №472782 від 17.10.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач, як суб`єкт владних повноважень, послався на ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Зокрема, частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів
Слід зазначити, що бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В постанові серії ЕАК №1952361 від 08.01.2020 року зазначено, що позивачем порушено п.8.7.3 е ПДР України.
Зокрема, п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху передбачено порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух.
Водночас, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують вчинене позивачем правопорушення.
Згідно  ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до  ст. 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до  ст. 283 КУпАП  постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою цієї статті, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанову Верховного суду від 15.11.2018 року справа №524/7184/16-а адміністративне провадження №К/9901/24247/18, згідно якої також зазначено про вимоги статті 283 КУпАП:  постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою статті 283 КУпАП, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.
Позивач зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують порушення ним правил дорожнього руху. 
Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що матеріали справи не містять клопотань відповідача про допит свідків в судовому засіданні, які б могли підтвердити або спростувати вчинення правопорушення при приведенні їх до присяги свідка в судовому засіданні.
Оскільки поліцейські, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні не допитувалися та не приводилися до присяги свідка, то у суду немає підстав вважати таких осіб свідками. 
Слід зазначити, що частиною 2  ст. 77 КАС України  передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то не можна дійти висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове  задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови  про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції та не можуть бути підставою для його скасування. 
В силу ч. 3    ст. 272 КАС України  справи, визначені  статтею 286 КАС    не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на характер спірних правовідносин та результати апеляційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  243,  310,  316,  321,  322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України – залишити без задоволення.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.04.2020 – залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови виготовлено 26.10.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова