ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 р.	Справа № 520/4230/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Волошин Д.А., м. Харків) від 29.07.2020 року (повний текст складено 03.08.2020 року) по справі № 520/4230/2020
за позовом ОСОБА_1 
до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції
про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції №9 від 27.02.2020 про застосування до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно спірного наказу позивач вчинив дисциплінарний проступок, що виразилось у перериванні несення ним служби 16.01.2020 та втрати контролю за оточуючим середовищем, у зв`язку з чим до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Позивач зі спірним наказом не погоджується та просить його скасувати з підстав того, що жодних законодавчих чи нормативних приписів не порушував і порушити їх і не міг. Він лише вимушений був зробити відпочинок, обумовлений його фізичною та нервовою перевтомою внаслідок покладення на нього всупереч ч.3 ст. 69 Закону України “Про Національну поліцію” додаткових обов`язків водія патрульного автомобіля, які не передбачені його посадовою інструкцією. Крім того, зазначив, що жодним належним доказом не підтверджено факт перебування позивача у стані сну. Те, що його зафіксовано із закритими очима, жодним чином не доводить факт його сну. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість та правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 з 2015 року перебуває на посаді інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
24.01.2020 року до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт командира роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Романа Масленнікова з приводу того, що ним 16.01.2020  під час зміни було здійснено перевірку несення служби працівниками 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП. О 03:45 год. по вул. Гвардійців Широнінців, біля буд. 77 було виявлено екіпаж №5006 у складі інспектора роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 та поліцейського роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Новікова В.Ю., які відпочивали в службовому автомобілі, а ОСОБА_1 при цьому, спав, що було зафіксовано ним на нагрудну камеру.
За фактом порушення службової дисципліни вказаними особами та відповідно до частин 1-4 статті 14, частин 1 та 2 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України”, пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, пунктів 2 та 3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 наказом управління патрульної поліції в Харківській області від 07.02.2020 року № 42 призначено службове розслідування у відношенні капітана поліції ОСОБА_1 (а.с.81).
За результатами розгляду матеріалів службового розслідування, дисциплінарною комісією складено 26.02.2020 року висновок службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Бойком Станіславом Олеговичем. (а.с.89-96).
В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до рапорту командира роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Масленнікова Р.С. встановлено, що 16.01.2020 під час перевірки несення служби підпорядкованим підрозділом, о 03 год. 45 хв. у м. Харків, по вул. Гвардійців-Широнінців, буд.77 було виявлено екіпаж № 5006, у складі інспекторів роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_2 , перший з яких спав у службовому автомобілі, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру. Не зважаючи на численні вказівки керівництва на шикуванні батальйону та роти з приводу забезпечення особистої безпеки під час несення служби, а також неприпустимість сну під час виконання службових обов`язків, капітан поліції ОСОБА_1 належних висновків не зробив і знехтував вищевказаними вказівками. В ході спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 з приводу вказаної події, останній своєї провини не визнав та з притаманною йому зухвалістю почав відстоювати свою правоту. Також, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначає, що капітану поліції ОСОБА_1 неодноразово робились зауваження з приводу порушення ним службової дисципліни та порядку несення служби. До вказаного працівника поліції раніше було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, було позбавлено премії за порушення службової дисципліни, та траплялись інші випадки порушень службової дисципліни, які обмежувались усними зауваженнями вказаному працівникові. Однак, як зазначає старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , вказані заходи не вплинули на поведінку капітана поліції ОСОБА_1 та він не змінив своє відношення до виконання службових обов`язків.
До матеріалів службового розслідування було долучено оптичний диск, дослідивши який встановлено, що командир роти № 5 батальйону № 3 старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з увімкненою нагрудною камерою та ліхтарем підійшов до службового автомобіля, де на передньому сидінні у горизонтальному положенні та з заплющеними очима знаходився капітан поліції ОСОБА_1 . Останній жодним чином не реагував на вказане, та розплющив очі лише після того, як його напарник лейтенант поліції ОСОБА_2 постукав у вікно службового автомобіля.
Крім цього, до матеріалів службового розслідування долучено фотокартку, на якій капітан поліції Бойко С.О. лежить з заплющеними очима на передньому сидінні службового автомобіля, при цьому сидіння нахилено у горизонтальному положенні.
У висновках службового розслідування зазначено, що за результатами службового розслідування, факт порушення службової дисципліни 16.01.2020, що виразився у самоусуненні від виконання функцій і обов`язків поліцейського, втраті пильності та безпідставному відпочинку (сні) у службовому автомобілі, знайшов своє повне підтвердження.
В ході службового розслідування, дослідивши наявні матеріали комісія дійшла висновку, що інспектор роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Бойко С.О. 16.01.2020 перервав несення служби, що виразилось у втраті контролю за оточуючим середовищем, а відтак не дотримався вимог підпунктів 1, 2 пункту 2.1. розділу II, підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 № 5217, пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15 березня 2018 року №2337-VIII, та пунктів 1, 2 частини першої ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, чим здійснив дисциплінарний проступок.
Висновок службового розслідування затверджено начальником УПП в Харківській області 26.02.2020 року.
Наказом начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Альоною Стрижак №9 від 27.02.2020 “Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення”, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у переривані несення служби 16.01.2020 та втрати контролю за оточуючим середовищем капітаном поліції ОСОБА_1 , порушенні вимог підпунктів 1, 2 пункту 2.1 розділу ІІ, підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 №5217, пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15.03.2018 №2337-VII, та пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, на підставі пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15.03.2018 №2337-VII до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. (а.с.97).
Не погоджуючись із правомірністю вказаного наказу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції №9 від 27.02.2020 про застосування до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани є правомірним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію", поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.
Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію").
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут).
Згідно положень статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
У відповідності до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту визнається дисциплінарним проступком.
Згідно ст. 66 Кодексу законів про працю України, працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Перерва для відпочинку і харчування повинна надаватись, як правило, через чотири години після початку роботи.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 91 Закону України "Про національну поліцію" особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Відповідно до  статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських -  наказом МВС України від 06.04.2016 №260  затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 20 розділу І Порядку № 260, за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. 
Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. 
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Під час розгляду справи встановлено, що поліцейські несуть службу згідно графіків несення служби особовим складом УПП в Харківській області ДПП позмінно. Згідно графіку за січень місяць 2020 року 3 батальйон ніс службу у нічну зміну з 19.00 год. 15.01.2020 по 07.01 год. 16.01.2020, з 19:00 год. 16.01.2020 по 07:00 год. 17.01.2020. Напередодні з 13.01.2020 по 14.01.2020 3 батальйон був вихідний. (а.с.102).
У нічну зміну з 19 год. 00 хв. 15.01.2020 до 07 год. 00 хв. 16.01.2020 позивач здійснював патрулювання на службовому автомобілі Toyota Prius у складі екіпажу “Купол-5006” разом з поліцейським роти № 5 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Новіковим Василем Юрійовичем, що підтверджується наявною у матеріалах справи дислокацією сил та засобів роти №5 від 15.01.2020.
Згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи “Інформаційний портал Національної поліції України” (далі - ІПНП) встановлено, що позивачем та його напарником було відпрацьовано 8 викликів. Впродовж нічної зміни перерва ними не зазначалася. Проте, в період з 03.00 год. по 03.44 год. 16.01.2020 жодного завдання, згідно відомостей ІПНП, працівники даного екіпажу не відпрацьовували.
Також, згідно відомостей, зазначених в ІПНП, автомобіль здійснив зупинку 16.01.2020 о 03:15 год. по вул. Гвардійців Широнінців, в районі будинку 77. З місця автомобіль рушив 16.01.2020 о 03:54 год., тобто, зупинка автомобіля тривала близько 39 хвилин, проте жодних відомостей про перерву вказаним екіпажем до ІПНП внесено не було.
Згідно п.2.1 розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції 05.01.2016 року № 4/1, поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Тобто позивач, перебуваючи на патрулюванні з 19.00 год. 15.01.2020 по 07.01 год. 16.01.2020 року, повинен був здійснювати цілодобове патрулювання відповідної території у нічний час з метою забезпечення публічної безпеки та охорони громадського порядку, що прямо передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та Посадовою інструкцією поліцейського патрульної поліції № 4/1.
При цьому, жодних повідомлень про здійснення перерви від позивача до відповідача не надходило, у зв`язку з чим неможливо встановити коли саме позивачем було здійснено перерву та на який проміжок часу, скільки разів та на який час могла робитись така перерва позивачем протягом зміни.
Твердження позивача, що жодним належним доказом не підтверджено факт перебування інспектора ОСОБА_1 в стані сну та те, що його зафіксовано із закритими очима не доводить факт його сну, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними під час службового розслідування доказами. 
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень  Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені  Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до  Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених  Законами України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції»  та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  що сон поліцейського під час несення служби є серйозним дисциплінарним проступком, враховуючи те, що поліцейський повинен цілодобово здійснювати патрулювання та під час сну поліцейський не може забезпечувати громадську безпеку на визначеній території. Така подія може призвести до заволодіння невідомими особами табельною вогнепальною зброєю поліцейських, їх спеціальними засобами та іншими матеріальними цінностями переданими їм у користування департаментом патрульної поліції.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Судовим розглядом встановлено, що у спірних правовідносинах службове розслідування було призначено та проведено.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Тобто, всі юридичні фактори, які мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.
Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Отже, у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).
У тексті Висновку Дисциплінарною комісією достатньою мірою викладені доводи з приводу ставлення позивача до служби у спосіб відтворення змісту службової характеристики.
Повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст. 20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч. 3 ст. 20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч. 4 ст. 20).
Відповідно до ч.2 ст. 2 Дисциплінарного статуту, керівник - це службова особа поліції, яка наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.
Відповідно ст. 3 Дисциплінарного статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Частиною 1 статті 4 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа.
Згідно посадової інструкції начальника управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП №1333 від 31.07.2019 (далі - Інструкція), п.2.2.11 передбачає, що основним завданням діяльності начальника Управління є організація та контроль виконання працівниками Управління Конституції та законів України, актів президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, актів керівника Національної поліції, наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України, наказів і доручень керівництва Департаменту.
Згідно п. 3.1.1 Інструкції, Начальник Управління має право в межах компетенції і з питань, що стосуються Управління, видавати усні та письмові накази організаційно-розпорядчого характеру, обов`язкові для виконання працівниками Управління.
Крім того, наказом Департаменту патрульної поліції №4621 від 11.10.2018 надано право начальникам управління патрульної поліції в областях за результатами службових розслідувань видавати накази щодо застосування до підпорядкованого їм особового складу дисциплінарних стягнень у вигляді зауваження, догани та суворої догани. (а.с.111).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дисциплінарне стягнення накладено на позивача повноважною особою поліції.
Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п. 38).
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила неналежну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.
Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, які здатні вплинути на міру відповідальності особи, а саме: негативний досвід громадянина України від неприбуття поліцейського за викликом та втрата довіри до належності функціонування поліції у цілому. Наслідки цього проступку є явними та очевидними і не підлягають окремому викладенню у тексті Висновку.
Суб`єкт владних повноважень, начальник Управління, у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію суджень Висновку Дисциплінарної комісії.
Порушень, недоліків або дефектів у реалізації цим суб`єктом владних повноважень управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності судовим розглядом не встановлено.
Перевіряючи наведені учасниками справи аргументи змістом належних норм права та приєднаними до справи доказами, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що у ході розгляду справи відповідачем подані докази відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість застосування відповідачем до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як догана.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність звільнення позивача з посади.
В силу ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (№ 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (№ 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі № 520/4230/2020 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  17.11.2020 року