ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/2352/19 Головуючий в І інстанції: Пухальський С.В.
Номер провадження: №22-ц/819/1543/20 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В., 
       суддів:         Кутурланової О.В.,
                               Орловської Н.В.,
       секретар                Сікора О.В.,         

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шевцова Олега Сергійовича, діючого від імені Акціонерного товариства "Альфа-Банк", на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року, у складі судді Пухальського С.В., у справі за позовом адвоката Мальцевої Анастасії Владленівни, діючої від імені Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", до ОСОБА_1 (треті особи: Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ) про звільнення майна з-під арешту, 

В С Т А Н О В И В :

       05 серпня 2019 року адвокат Мальцева Анастасія Владленівна, діюча від імені Акціонерного товариства "Укрсоцбанк",звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила:
--- звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить позивачу, а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Скадовським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, постанова №480153 від 04.06.2007 року, номер запису про обтяження: 30412238;
--- звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить позивачу, а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області, справа 663/3336/13-ц від 14.11.2013 року, номер запису про обтяження: 3401808.

Позов обґрунтований наступним.
06.06.2006 року АКБ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № Ф060565П, за умовами якого останній отримав кошти в сумі 13820,00 доларів США. Також, 07.06.2006 року між вказаними сторонами був укладений іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 передав у іпотеку належну йому трикімнатну квартиру загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору Банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки і 19.02.2019 року за ним було зареєстроване право власності на квартиру. 
Однак, реалізувати квартиру на даний час неможливо, оскільки вказане майно знаходиться під арештом на підставі постанови Скадовського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області АВ № 480153 від 04.06.2007 та ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 15.11.2013 у справі № 663/3336/13-ц.
Враховуючи вказані обставини, посилаючись, зокрема, на ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, положення Закону України "Про виконавче провадження" (ст.ст.40, 51, 56, 59) позивач просив задовольнити позов.

       11 вересня 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (третя особа – Державний реєстратор Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Федчишин Віктор Степанович) про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності, в якому просив: 
--- скасувати запис державного реєстратора відділу економічного розвитку, інвестиційної діяльності та туризму Скадовської районної державної адміністрації Федчишина Віктора Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45652935 від 22.02.2019 року – про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, номер запису про право власності 30411798; 
--- поновити його право власності шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу АЕК № 264740, посвідченого 15 травня 2002 року приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Вербовським В.М. та зареєстрованого в Єдиному реєстрі нотаріальних дій за номером 1586.

       Обґрунтовуючи свої позовні вимоги за зустрічним позовом, ОСОБА_1 послався на судові рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі за позовом банку до нього про стягнення кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором, також послався на ненадання ним згоди на перереєстрацію за банком права власності на вказану квартиру, на користування його неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказаною квартирою на час перереєстрації права власності, а також порушення при цьому вимог Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" та Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". 

       Крім того, у вказаному зустрічному позові ОСОБА_1 просив відмовити за безпідставністю у задоволенні позовних вимог банку, посилаючись на ненадання ним згоди на перереєстрацію за банком права власності на вказану квартиру та порушення при цьому вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а також Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей". 

       Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року зустрічну позовну заяву було об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

       10 жовтня 2019 року АТ "Укрсоцбанк" подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні зустрічного позову.

       Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року до участі у справі було залучено Акціонерне товариство "Альфа-Банк" у якості правонаступника Акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 . 

       Ухвалою суду від 25 травня 2020 року за заявою ОСОБА_4 , діючої від імені ОСОБА_1 , про залишення без розгляду зустрічного позову було залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (третя особа – Державний реєстратор Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Федчишин Віктор Степанович) про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 рокубуло відмовлено в задоволенні позову адвоката Мальцевої Анастасії Владленівни, діючої від імені Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", до ОСОБА_1 (треті особи: Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ) про звільнення майна з-під арешту.

В апеляційній скарзі адвокат Шевцов Олег Сергійович, діючий від імені Акціонерного товариства "Альфа-Банк", просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема, зазначив, що обставини справи щодо укладення кредитного й іпотечного договорів, невиконання кредитного договору ОСОБА_1 та звернення стягнення на спірну квартиру як предмет іпотеки шляхом реєстрації на неї права власності за банком сторонами не заперечується. При цьому необхідно враховувати положення ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України про право власності та його захист. Крім того, положення Закону України "Про виконавче провадження" передбачають зняття арешту з майна. 
Також вказав, що судом не прийнято до уваги залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності, що свідчить про визнання ним вимог банку. 
Також зазначив, що судом не було враховано відповідні правові позиції, викладені у постанова Верховного Суду:
--- від 22.08.2018р у справі 658/715/16-ц, згідно з якою:
       – визначення процесуального статусу як третьої особи банку, в інтересах якого накладено арешт, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення; 
       – позивач, за яким рішенням суду вже визнано право власності на майно, не має повторно пред`являти вимогу про визнання права власності на майно одночасно з вимогою про зняття з нього арешту;
--- від 16.05.2018р у справі №338/1118/16-ц, згідно з якою:
– наявний пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно;
– зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації;
--- від 10.04.2018р у справі №910/4772/17, згідно з якою:
– оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Визначення;
       – зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.
       Крім того, вказав, що суд залишив поза увагою те, що іпотечне зобов`язання ОСОБА_1 виникло раніше, аніж накладені арешти ухвалою суду та постановою державного виконавця, а тому вони порушують права банку як іпотекодержателя. Зазначення ж особи, на користь якої накладено арешт, у якості третьої особи, не впливає негативно на її права та обов`язки, оскільки така особа знає про розгляд справи й має можливість відповідним чином користуватися своїми правами. Розгляд же цивільної справи №663/3336/13-ц здійснювався давно й накладений судом арешт мав бути знятий самим судом, чого зроблено не було. 

Справу втретє було призначено до апеляційного розгляду на 22.12.2020 року об 11-15 годині, однак, крім представника позивача, решта учасників справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. Від сторони відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, залишення скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

06.06.2006 року між ОСОБА_1 (позичальник) та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф060565П, за яким  ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 13820,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних та комісії (а.с.5-7 т.1).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором 07 червня 2006 року між АКБ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №02-23-Ф060565П-1167, посвідчений державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Куліш Л. Г. за реєстровим номером 1604, згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 , її іпотечна вартість – 87281,00грн, інвентаризаційна вартість – 13350,00грн (а.с.8-10 т.1).
Вказаний Іпотечний договір передбачав звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом, зокрема, передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Вказана квартира належала позичальнику на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15.05.2002 року (а.с.41).

Через неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Натомість останній звернувся до суду з зустрічним позовом до банку про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки. 

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15 грудня 2015 року у справі № 663/952/15-ц суд вирішив:
--- позов ПАТ "Укрсоцбанк" задовольнити частково; 
--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за відсотками та кредитом станом на 20.04.2015 року по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф 060565П від 06.06.2006 року в розмірі 638516,34грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту станом на 11.02.2015 року по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф 060565П від 06.06.2006 року в розмірі 40466,05грн, пеню за несвоєчасне погашення відсотків станом на 06.02.2015 року по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф 060565П від 06.06.2006 року в розмірі 68655,42грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3654грн, а всього кошти на загальну суму 751291,81грн;
--- в іншій частині вимог ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 – відмовити;
--- у задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа: Скадовська державна нотаріальна контора Херсонської області про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки – відмовити (а.с.49-51 т.1).

Своїм рішенням від 03 березня 2016 року Апеляційний суд Херсонської області вирішив:
--- апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково;
--- рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 15 грудня 2015 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором та пені за несвоєчасне погашення кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог;
--- виключити з резолютивної частини рішення суду: загальну суму стягнення 751291,81грн, заборгованість за відсотками та кредитом в сумі 638516,34грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 40466,05грн;
--- це ж рішення суду змінити в частині заборгованості за відсотками, зазначивши, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" підлягає заборгованість за відсотками 7877,92 доларів США станом на 12.02.2015 року;
--- в решті це ж рішення залишити без змін.
       Тобто, за вказаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" остаточно було стягнуто заборгованість за відсотками 7877,92 доларів США станом на 12.02.2015 року, пеню за несвоєчасне погашення відсотків станом на 06.02.2015 року по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф 060565П від 06.06.2006 року в розмірі 68655,42грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3654грн.

Згідно Інформації з різних реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), сформованої 01.03.2019 року: спірна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є приватною власністю АТ "Укрсоцбанк"; номер запису про право власності: 30411798, дата державної реєстрації: 19.02.2019р; державний реєстратор: Федчишин Віктор Степанович, Скадовська районна державна адміністрація; підстава виникнення права власності: повідомлення 29.10.2018, виданий 29.10.2018, видавник ПАТ "Укрсоцбанк", іпотечний договір 07.06.2006; вказана квартира перебуває в іпотеці на підставі додаткової угоди до договору іпотеки від 07.06.2006р, виданий 06.02.2007р, іпотекодавець: ОСОБА_1 , Іпотекодержатель: АКБСР Укрсоцбанк; вказана квартира знаходиться під арештом на підставі постанови Скадовського районного відділу державної виконавчої служби ав № 480153 від 04.06.2007р та ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 15.11.2013р у справі № 663/3336/13-ц(а.с.11-12 т.1).

Як вбачається, банк розпочав був процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, ним на адресу ОСОБА_1 було направлено Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Згідно вказаного повідомлення банк вимагав сплатити борг за кредитним договором від 06.06.2006р № Ф060565П, розмір якого станом на 12.03.2018 року становить 43798,63 доларів США, що в еквіваленті становить 1142879,39грн. Банк попередив, що у разі невиконання цієї вимоги він має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст.37 Закону України "Про іпотеку" (а.с.95 т.1).

Згідно повідомленню про вручення вказане Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки було вручено ОСОБА_1 07.11.2018 року (а.с.94 т.1). 

При цьому згідно висновку про вартість майна від 16.10.2018 року вартість вказаної квартири складає 461373,00грн (а.с.96 т.1).

Відповідно до ст.37 Закону України "Про іпотеку" ("Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки "): 
--- іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (частина 1);--- договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (частина 2);
--- право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі (частина 3);
--- рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (частина 4);
--- іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (частина 5);
--- право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність (частина 6).

       Отже, позивач як іпотекодержатель, набув право власності на вказану квартиру за вартістю 461373,00грн. При цьому за ч.6 ст.37 Закону України "Про іпотеку" права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність.

З приводу розміру заборгованості слід зазначити, що за вказаними вище судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" остаточно було стягнуто заборгованість за відсотками 7877,92 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 68655,42грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3654грн. Тобто стягнуто близько 295000,00грн. Вказана сума є офіційно підтвердженою судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Однак, як вказувалось, перед початком процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно повідомленню, яке було вручено ОСОБА_1 07.11.2018 року, банк вимагав від боржника сплатити борг за кредитним договором від 06.06.2006р № Ф060565П, розмір якого станом на 12.03.2018 року становить 43798,63 доларів США, що в еквіваленті становить 1142879,39грн.

Згідно відповіді на запит суду від 20.08.2019 року Скадовський РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області повідомив про неможливість надання суду копії постанови серії АВ № 480152 від 04.06.2007 року через знищення у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчого провадження. При цьому зазначив, що згідно наказу МЮУ від 25.12.2008р №22745 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки (а.с.39 т.1).

За копією ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 14.11.2013 року у справі №663/3336/13-ц було вжито заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Так, було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.230 т.1).

Вказана ухвала оприлюднена в ЄДРСР.

Отже, матеріали справи не містять даних про те, що на час ухвалення рішення суду та на теперішній час на виконанні державної виконавчої служби знаходяться будь-які виконавчі провадження, за якими з ОСОБА_1 стягуються відповідні грошові кошти на користь інших осіб. Заставодержателем вказаної 3-кімнатної квартири був лише позивач, він же став її власником в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки.

Проте, у зв`язку з арештом, накладеним Скадовським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, постанова №480153 від 04.06.2007 року, номер запису про обтяження: 30412238, а також арештом, накладеним ухвалою від 14.11.2013 року Скадовського районного суду Херсонської області у справі 663/3336/13-ц, номер запису про обтяження: 3401808 позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника на продаж вказаної квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не реалізував своє право залучити як співвідповідачів інших стягувачів, тобто осіб, в інтересах яких накладено арешт (на підставі постанови ВДВС Скадовського РУЮ АВ № 480153 від 04.06.2007 та ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 15.11.2013 у справі № 663/3336/13-ц). При цьому суд послався на висновки Верховного Суду, зроблені в ряді справ, а саме в постановах його Великої Палати від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, а також в постановах від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього він прийшов при неповному з`ясуванню всіх обставин справи та порушенні норми процесуального права й неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання 
боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

       За положеннями статті 3 вказаного Закону: 
--- іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (частина 1); 
--- пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації (частина 7). 

       Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання – звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 
Отже, вимоги стягувача-іпотекодержателя мають пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

       У цій справі позивач-банк, який вже оформив на себе право власності на вказану квартиру шляхом передачі йому, як іпотекодержателю, права власності на предмет іпотеки (спірну квартиру), посилається на наявність двох обтяжень, які перешкоджають йому реалізувати вказану квартиру, колишнім власником якої був відповідач ОСОБА_1 .

       Щодо такого обтяження як арешт, який накладений Скадовським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (постанова №480153 від 04.06.2007 року), то позивачем не надано і матеріали справи не містять самого документа або жодних доказів чи посилань на вказану постанову серії АВ № 480152 від 04.06.2007 року. При цьому слід зазначити, що, як вбачається із зазначеної вище відповіді виконавчої служби, відповідне виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання завершеного виконавчого провадження. 

Тобто, мова йде про завершене виконавче провадження. А відтак, зняття вказаного арешту не порушить будь-чиїх прав.
       З приводу арешту, накладеного ухвалою суду від 14.11.2013 року як засіб забезпечення позову у справі №663/3336/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, моральної шкоди, слід зазначити таке.

       Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Варто зазначити, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено судові рішення в зазначеній справі №663/3336/13-ц:
--- зазначену вище ухвалу рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14.11.2013 року про вжиття заходів забезпечення позову, а саме про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
--- рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 30.12.213 року, відповідно до якого позов було задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 47958,00грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 551,84грн та 485,09грн судового збору, а всього було стягнуто 48994,93грн; в іншій частині позовних вимог було відмовлено за необґрунтованістю;
--- ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 03.03.2014 року, відповідно до якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 30 грудня 2013 року було залишено без змін;
--- дві ухвали Скадовського районного суду Херсонської області (від 08.10.2015 року та від 17.05.2018 року), якими двічі було відмовлено у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
       У цій справі ОСОБА_2 жодного разу в судове засідання, призначені на 25.05.2020р, 16.06.2020р та 18.08.2020р, не з`явилася, наявні два повідомлення про вручення їй судових повісток 29 травня та 15 червня 2020 року (а.с.7, 10 т.2). При цьому жоден із учасників процесу, зокрема і вона сама, не заявив клопотання про залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості співвідповідача. 

       Тобто, у цій справі не можна зробити однозначний висновок про те, що вказане судове рішення у справі №663/3336/13-ц на теперішній час виконано. 

       Відтак, мова йде про зняття арешту, який було вчинено як захід забезпечення позову в іншій цивільній справі, у якій АТ "Укрсоцбанк" не є учасником. На час подання цього позову скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду, здійснюється судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже у тій справі арешт не може бути знято за клопотанням АТ "Укрсоцбанк", яке не є учасником тієї справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1 і 2 ст.319 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.321 вказаного Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.391 вказаного Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 

Аналіз вказаних вище норм законів та матеріалів справи, а також положення ст.37 Закону України "Про іпотеку", зокрема його частини 5 і 6,свідчить про наявність підстав для задоволення позову про звільнення з-під арешту нерухомого майна (а по суті про зняття арешту з майна), оскільки, з одного боку, вказані арешти порушують право позивача, як власника вказаного майна, на реалізацію своїх повноваження власника, зокрема на його продаж, а, з іншого боку, відсутні будь-які підстави для того, щоб права та вимоги третіх осіб, зокрема ОСОБА_2 , на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, продовжували свою чинність. 

Як вже вказувалось, ОСОБА_1 було подано відповідний зустрічний позов про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності, однак за заявою його представника вказаний зустрічний позов було залишено без розгляду. А тому предметом розгляду цієї справи не є встановлення правомірності чи неправомірності реєстрації права власності на спірну квартиру за банком, більш того, за відсутності іншого слід виходити з презумпції правомірності набуття банком права власності на квартиру.

Подаючи заяву про залишення зустрічного позову без розгляду, сторона позивача мала розуміти й розуміла її наслідки, якими є по суті те, що саме виходячи із наявності відповідної кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем було здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за банком.

Суд же першої інстанції на вказане уваги не звернув і помилково прийшов до висновку про відмову в позові через нереалізацію позивачем свого права залучити як співвідповідачів інших стягувачів, тобто осіб, в інтересах яких накладено арешт.

При цьому апеляційний суд вважає, що посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, зокрема його Великої Палати, зроблені в ряді справ, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки справи не є тотожними, як і різними є характер спірних правовідносин та встановлені обставини. 

Натомість визначення процесуального статусу ОСОБА_2 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та незалучення її в якості співвідповідача не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення. Саме таким є й правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.08.2018р у справі 658/715/16-ц. Відповідно не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення незалучення в якості співвідповідача й відповідної виконавчої служби, рішенням якої було накладено відповідний арешт. 

Таким чином, з підстав наведеного апеляційний суд вважає, що судове рішення на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України слід скасувати й постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, знявши арешт з нерухомого майна, яке належить позивачу, а саме вказану 3-кімнатну квартиру, що накладений зазначеними постановою державної виконавчої служби та ухвалою суду. Відповідно апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: 
--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); 
--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 
1) у разі задоволення позову – на відповідача;
2) у разі відмови в позові – на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

При поданні позову та апеляційної скарги позивач сплатив відповідно 1921,00грн та 3153,00грн судового збору (а.с.2 т.1; а.с.27 т.2). При цьому за подання апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в розмірі 2881,50грн (150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 4802,50грн (1921,00грн + 2881,50грн).

Керуючись ч.1 ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", суд

П О С Т А Н О В И В : 

       Апеляційну скаргу адвоката Шевцова Олега Сергійовича, діючого від імені Акціонерного товариства "Альфа-Банк", задовольнити.

       Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2020 рокускасувати й ухвалити нове рішення.
Позов адвоката Мальцевої Анастасії Владленівни, діючої від імені Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", до ОСОБА_1 (треті особи: Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ) про звільнення майна з-під арешту – задовольнити. 

Зняти арешт з нерухомого майна, яке належить Акціонерному товариству "Укрсоцбанк", а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Скадовським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, постанова ав 480153 від 04.06.2007 року, номер запису про обтяження: 30412238.

Зняти арешт з нерухомого майна, яке належить Акціонерному товариству "Укрсоцбанк", а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області, справа 663/3336/13-ц від 14.11.2013 року, номер запису про обтяження: 3401808.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати в розмірі 4802,50грн. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Дата складення повного тексту постанови – 23 грудня 2020 року. 

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _          О.В. Кутурланова
        
                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _          Н.В. Орловська