ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004621 пров. № А/857/2890/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                          Хобор Р.Б.,
суддів                                                                               Іщук Л.П., Шинкар Т.І.
з участю секретаря судового засіданні                            Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, ухвалене суддею Москалем Р.М. в місті Львові, повний текст рішення складено 03 лютого 2020 року, у справі № 1.380.2019.004621 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандгалбуд» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

                                                          В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить суд  визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.08.2019 року № 0012311414 та № 0012321414.
У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 25.06.2019 року по 02.07.2019 року відповідач провів перевірку позивача та склав акт перевірки, на підставі якого виніс оскаржені податкові повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що акт перевірки ґрунтується на даних інформаційних баз податкового органу. Такі дані, на думку позивача, не можуть розцінюватися як беззаперечне свідчення фіктивності (нереальності) вчинення ним господарських операцій. Реальність здійснення господарських операцій позивача із ТзОВ «Талігр» підтверджується первинними документами, що були представлені до перевірки та долучені до матеріалів справи. На переконання позивача, вказані первинні документи відповідачем не були досліджені належним чином.
Позивач вважає, що  відповідач необґрунтовано та безпідставно виніс оскаржені податкові повідомлення-рішення, які на думку позивача, необхідно скасувати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.08.2019 року № 0012311414, № 0012321414.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 11914,14 грн.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та докази, які є у справі, внаслідок чого зробив помилковий висновок про задоволення позову.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що операції ТзОВ «Грандгалбуд» з ТзОВ «Талігр» фактично не відбулися, оскільки ТзОВ «Талігр» фактично не могло виконувати будівельні роботи з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна та віддаленості об`єктів будівництва один від одного, недостатності трудових ресурсів.
Тому відповідач вважає, що вірно встановив заниження позивачем податку на прибуток та завищення податкового кредиту, оскільки господарські операції, за якими позивач включив до податкового кредиту податок на додану вартість, фактично не відбулись.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на те, що скаржником не наводяться аргументи, які б слугували підставою для задоволення апеляційної скарги. Всі твердження були предметом дослідження та, відповідно, окружний адміністративний суд прийняв рішення з врахуванням всіх обставин справи, керуючись Податковим кодексом України, що регулює порядок оподаткування.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що Головне управлінням ДФС у Львівській області у період з 25.06.2019 року по 02.07.2019 року провело документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Грандгалбуд» з питань взаємовідносин із ТОВ «Талігр» за грудень 2018 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток. 
За результатами перевірки відповідач склав акт № 1014/14.14-21/41902849 від 09.07.2019 року.
У акті перевірки відповідач зафіксував наступні обставин: ТзОВ «Грандгалбуд» уклало договори підряду з Сокільницькою сільською радою на капітальний ремонт дороги по вул. Довбуша в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області та з ТзОВ «НК Сістемс» на виконання робіт із встановлення захисної конструкції комплексної скануючої системи на об`єктах: Волинська митниця, митий пост «Ягодин»; Львівська митниця, митний пост «Рава-Руська», «Краковець», «Мостиська». До виконання вказаних робіт ТзОВ «Грандгалбуд» залучило ТзОВ «Талігр» як субпідрядника. 
Відповідно до інформації в АІС «Податковий блок», ТзОВ «Талігр» перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Львівській області, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, дата державної реєстрації - 23.01.2018 року, є платником податку на додану вартість, чисельність працівників - 8 чоловік. ТзОВ «Талігр» виконувало роботи власними силами та засобами замовника. Основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні, відсутні трудові ресурси, необхідні для виконання даних робіт, відсутнє залучення третіх/сторонніх осіб, недостатня кількість працівників для виконання даного обсягу робіт. 
Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТзОВ «Талігр», відсутність у цього контрагента необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, податковий орган за наслідками перевірки зробив висновок про відсутність реального здійснення виконання ТзОВ «Талігр» будівельних робіт на користь ТзОВ «Грандгалбуд». 
За результатами перевірки Головне управління ДФС у Львівській області дійшло висновку про порушення ТзОВ «Грандгалбуд»: 
пп. 134.1.1 п. 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 44865 грн; 
п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 статті 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємство занизило податок на додану вартість за грудень 2018 року на суму 590555 грн.
На підставі акта перевірки № 1014/14.14-21/41902849 від 09.07.2019 року відповідач 27.08.2019 року прийняв податкові повідомлення-рішення: 
№ 0012311414, на підставі якого збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 590555 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 147639 грн, всього 738194 грн;
№ 0012321414, на підставі якого збільшив суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 44865 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 11217 грн, всього 56082 грн.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтвердив достатніми доказами факт здійснення господарських операцій з його контрагентом.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) (далі – ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У пункті 44.2 статті 44 ПК України зазначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73 визначено, що доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).
Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Відповідно до пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Критерії визначення доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).
Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України  витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
В пункті 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201   цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно з  частиною 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» 
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові  реквізити:   
-          назву документа (форми); 
-          дату  складання;   
-          назву підприємства, від імені якого складено документ; 
-          зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
-          посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; 
-          особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу,  яка  брала участь у  здійсненні  господарської операції. 
Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та валових витрат і доходів наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст.  71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч.  1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ТзОВ “Грандгалбуд” зареєстроване як юридична особа 31.01.2018 з присвоєнням ідентифікаційного коду 41902849 та взяте на облік як платник податків, є платником податку на додану вартість. Серед напрямків господарської діяльності за КВЕД є, зокрема, будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), будівництво доріг і автострад, інші будівельно-монтажні роботи, інші роботи із завершення будівництва, інші спеціалізовані будівельні роботи. Згідно акта перевірки у ТзОВ “Грандгалбуд” наявні дозвільні документи – ліцензія, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 21.03.2018 №15-Л на право здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
04.09.2018 ТОВ “НК Сістемс” (за договором - Замовник) та ТзОВ “Грандгалбуд” (за договором – Генпідрядник) уклали Договір генпідряду №1210/1 на виконання робіт, відповідно до якого Генпідрядник на замовлення Замовника зобов`язується виконати роботи, пов`язані із встановленням захисної конструкції скануючої системи компанії Нуктех Компані лімітед на об`єктах Замовника відповідно до п. 1.2 цього Договору та передати виконані роботи Замовнику за Актом про прийняття виконаних робіт до Договору, а Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх вартість відповідно до цього Договору. Як обумовлено пунктами 2.5, 8.1 цього Договору для виконання робіт Генпідрядник може залучати робочу силу в необхідній кількості та відповідної кваліфікації; третіх осіб (субпідрядників).
02.11.2018 Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області (за договором - Замовник) та ТзОВ “Грандгалбуд” (за договором – Підрядник) уклали Договір №1-Д/1 на виконання робіт, відповідно до якого Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними та залученими силами виконати Замовникові будівельні роботи, зазначені в п. 1.2 цього Договору (капітальний ремонт вулиці Довбуша в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області) відповідно до проектно-кошторисної документації та умов цього Договору, та здати їх у встановлений строк, а Замовник зобов`язується передати Підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити згідно з умовами цього Договору закінчені будівельні роботи. Відповідно до пп. 5.4.4 пункту 5.4 цього Договору Підрядник має право за наявності письмової згоди Замовника залучати субпідрядні спеціалізовані будівельні та інші організації до виконання робіт, визначених Договором.
ТзОВ “Грандгалбуд” як генпідрядник залучило в грудні 2018 року для виконання робіт за переліченими договорами підряду ТзОВ “Талігр” в якості субпідрядника, з яким укладено такі договори субпідряду:
- №10/10-1 від 01.10.2018, відповідно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується виконати роботи, пов`язані з улаштуванням: бетонної підготовки, залізобетонних фундаментів під колон; фундаментних плит та блоків та інше на об`єктах Генпідрядника відповідно до п. 1.2 Договору та передати виконані роботи  Генпідряднику за Актом про прийняття виконаних робіт по Договору, а Генпідрядник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов цього Договору. Згідно з п. 1.2 цього Договору місцезнаходження об`єктів: 1. Львівська митниця ДФС, митний пост “Рава-Руська”, пункт пропуску “Рава-Руська”, який розташований за адресою: 80316, Львівська область, Жовківський район, село Рата, вул. Грубінська, 28; 2. Львівська митниця ДФС, митний пост “Краковець”, пункт пропуску “Краківець”, який розташований за адресою: 81033, Львівська область, Яворівський район, смт. Краковець, вул. Вербицького, 54с; 3. Львівська митниця ДФС, митний пост “Мостиська”, пункт пропуску “Шегині”, який розташований за адресою: 81321, Львівська область, Мостиський район, село Шегині, вул. Дружби, 201; 4. Волинської митниці ДФС, митний пост “Ягодин”, пункт пропуску “Ягодин”, який розташований за адресою: 44332, Волинська область, Любомльський район, село Старовойтове, вул. Прикордонників, 1. Як визначено в пункті 2.1 Договору, вартість робіт за договором визначається договірною ціною та проектно-кошторисною документацією, які є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 3.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання Генпідрядником та Субпідрядником Акту приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форми №КБ-3). 
Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 (КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 (КБ-3) від 27.12.2018 Субпідрядник виконав роботи із монтажу захисних елементів приміщень комплексної скануючої системи стаціонарного типу пункту пропуску “Шегині” Львівської митниці ДФС на загальну суму 1284638,62 грн, в т.ч. ПДВ 214106,44 грн. Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 (КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 (КБ-3) від 28.12.2018 Субпідрядник виконав роботи по монтажу захисних елементів приміщень комплексної скануючої системи стаціонарного типу пункту пропуску “Ягодин” Волинської митниці ДФС  на загальну суму 1959592,62 грн, в т.ч. ПДВ 326598,77 грн. Сторони також підписали акт приймання-передачі від 26.12.2018 та від 28.12.2018, відповідно до якого ТзОВ “Грандгалбуд” передав ТзОВ “Талігр” матеріально-технічні ресурси для будівництва пункту пропуску “Шегині”, пункту пропуску “Яготин” відповідно, а ТОВ “Талігр” відзвітував про витрачені давальницькі матеріали, про що складено акти від 27.12.2018.
- №3/12/18 від 03.12.2018, відповідно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується виконати роботи по капітальному ремонту дороги по вул. Довбуша в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Як визначено в пункті 2.1 Договору, вартість робіт за договором визначається договірною ціною та проектно-кошторисною документацією, які є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 3.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання Генпідрядником та Субпідрядником Акту приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форми №КБ-3). 
Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 (КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 (КБ-3) від 27.12.2018 Субпідрядник виконав роботи по капітальному ремонту дороги по вул. Довбуша в селі Сокільники Пустомитівського району на загальну суму 299098,80 грн. Сторони також підписали акт приймання-передачі від 10.12.2018, відповідно до якого ТзОВ “Грандгалбуд” передав ТзОВ “Талігр” матеріально-технічні ресурси для капітального ремонту дороги по вул. Довбуша в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області відповідно до договору субпідряду №3/12/18 від 03.12.2018, а ТзОВ “Талігр” відзвітував про витрачені давальницькі матеріали, про що складено акт від 27.12.2018.
26.12.2018 ТзОВ “Грандгалбуд” (за договором - Позикодавець) та ТзОВ “Талігр” (за договором - Позичальник) уклали договір поворотної безвідсоткової позики № 12/26, відповідно до якої Позикодавець передав Позичальникові поворотну безвідсоткову позику на суму 3543330,04 грн, а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Пунктом 2.1 цього Договору сторони обумовили, що Позикодавець зобов`язаний перерахувати Позичальникові на його банківський рахунок зазначену суму позики частинами в строк до 27.12.2018 включно. ТзОВ “Грандгалбуд” скерував ТзОВ “Талігр” листи від 26.12.2019 №№12/26-1, 12/26-2, від 27.12.2018 №12/27-1, в яких повідомило про помилку у зазначенні призначення платежу у платіжних дорученнях №305 від 26.12.2018 №304 від 26.12.2018 №306 від 27.12.2018, вказавши вважати вірним призначення платежу “оплата за договором поворотної безвідсоткової позики №12/26 від 26.12.2018 без ПДВ”. 
ТзОВ “Грандгалбуд” перерахувало ТзОВ “Талігр” кошти платіжними дорученнями №305 від 26.12.2018 на суму 299098,80 грн, №304 від 26.12.2018 на суму 1284638,62 грн, № 306 від 27.12.2018 на суму 1959592,62 грн із зазначенням призначенням платежу - за виконані роботи згідно договору №3/12/18 від 03.12.2018, №10/01-1 від 01.10.2018 відповідно.
Згідно з оборотно-сальдовою відомістю за рахунком 631 за грудень 2018 в ТзОВ “Грандгалбуд” рахувалась кредиторська заборгованість по взаємовідносинах з ТзОВ “Талігр” в сумі 8975,18 грн.
За фактом отримання оплати ТзОВ “Талігр” склало податкові накладні (зазначені на сторінці 7 акта перевірки.  Суми податку на додану вартість за цими податковими накладними, отриманими від ТзОВ “Талігр” та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТзОВ “Грандгалбуд” включило до складу податкового кредиту в грудні 2018 року.
ТзОВ “Грандгалбуд” передало Замовникам ТзОВ “НК Сістемс” та Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області виконані роботи, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 18.06.2019, актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за грудень 2018.
Згідно з частинами 1, 4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до  ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем доведено та надано у підтвердження таких доводів належні та допустимі докази щодо протиправності прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зокрема, як правильно зазначив суд першої інстанції встановлене.
Основним видом діяльності ТзОВ “Грандгалбуд” за КВЕД 41.20 є будівництво житлових і нежитлових будівель, серед інших видів діяльності є будівництво доріг і автострад, інші спеціалізовані будівельні роботи. Для здійснення господарської діяльності підприємство має відповідні технічні та матеріальні ресурси та видані уповноваженими органами дозвільні документи на здійснення згаданого виду робіт. З огляду на це укладення ТзОВ “Грандгалбуд” договорів генерального підряду із замовниками ТзОВ “НК Сістемс”, Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області відповідає основному виду діяльності підприємства.
ТзОВ “Талігр” в охопленому перевіркою періоді (грудень 2018 року) перебувало на обліку в органах ДФС та було зареєстроване платником податку на додану вартість, основний вид діяльності підприємства за КВЕД – будівництво житлових і нежитлових будівель.
Колегія суддів враховує, що із запровадженням електронного адміністрування ПДВ, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних перевіряється контролюючим органом і за результатами перевірки контролюючим органом проводиться або реєстрація податкової накладної або відмова в реєстрації згідно з оцінкою критеріїв визначених Наказом міністерства фінансів від 13.06.2017 № 567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 753/30621 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
При цьому, відповідач не надав суду доказів того, що за результатами моніторингу цей платник податку відповідав критеріям ризиковості платника податку, що мало б наслідком зупинення реєстрації виданих ним податкових накладних. 
Відповідно до інформації, наданої слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області №3655/23.01-12 від 10.10.2019, станом на 09.10.2019 у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань відсутні кримінальні провадження щодо ТзОВ “Талігр”. 
Долучені до справи письмові докази (договори генпідряду на виконання робіт, договори підряду, акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, платіжні доручення) свідчать про те, що ТзОВ “Грандгалбуд”, як генпідрядник, доручило ТзОВ “Талігр” виконання будівельних робіт, а саме: із капітальномго ремонту дороги по вул. Довбуша в с. Сокільники Пустомитівського району; із монтажу захисних елементів приміщень комплексної скануючої системи стаціонарного типу в пунктах пропуску “Шегині” Львівської митниці ДФС та “Ягодин” Волинської митниці ДФС. ТОВ “Талігр” на замовлення ТОВ “Грандгалбуд” виконало ці будівельні роботи на загальну суму 3543330,04 грн. За фактом отримання попередньої оплати ТзОВ “Талігр” виписало та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні, яка стали підставою для віднесення відповідних сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту ТзОВ “Грандгалбуд” в грудні 2018 року. При цьому, суд не встановив будь-яких істотних недоліків форми чи змісту первинних документів, якими позивач доводить реальність цих господарських операцій. 
Фактичне виконання підрядних робіт, передбачених укладеними ТзОВ “Грандгалбуд” з ТзОВ “Талігр” договорами, також підтверджується тим, що ТзОВ “Грандгалбуд” надалі використало їх результати та передало споруджені об`єкти замовникам – Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області та ТзОВ “НК Сістемс”, у яких відсутні претензії щодо їх кількості/якості. 
Отже, матеріалами справи підтверджується укладення господарських договорів між ТзОВ «Талігр», факт виконання яких підтверджений належним чином оформленими первинними документами.
Як вірно врахував суд першої інстанції, відповідач в грудні 2018 року не відносив ТзОВ “Талігр” до переліку ризикових суб`єктів господарювання не зупиняв реєстрацію та не відмовляв в реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних ТОВ “Талігр”. Отже, за наслідками проведеного в грудні 2018 – січні 2019 року аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації відповідач не виявив об`єктивних ознак наявності ризиків порушення ТзОВ “Талігр” норм податкового законодавства та зареєстрував видані ним податкові накладні. На спростування таких міркувань відповідач не надав суду будь-яких доказів, а, отже, і не довів порушенням позивачем податкового законодавства та правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, тому такі підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Таким чином, спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ТзОВ “Талігр” фактично не виконувало будівельні роботи з огляду на час, оперативність проведення операцій, місцезнаходження майна та віддаленість контрагентів один від одного, недостатності трудових ресурсів.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в справі № 1.380.2019.004621 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
Судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 02.11.2020 року.