Ухвала
 
03 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/20365/18
провадження № 61-17792зно20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши заяву фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. у справі за позовом фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем Джи Принт» про зобов`язання вчинити певні дії за заявою фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2018 року ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець адвокат (далі - ФОП адвокат ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем Джи Принт» (далі -ТОВ «Ем Джи Принт») про зобов`язання усунути порушення його прав як адвоката шляхом виготовлення йому посвідчення адвоката.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - позивачу необхідно було визначитися із суб`єктним складом відповідно до частини першої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу. 
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року позовну заяву ФОП адвоката ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року апеляційну скаргу ФОП адвоката ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - позивачу  необхідно було надати докази сплати судового збору в розмірі та порядку, встановленими Законом України «Про судовий збір».
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року апеляційну скаргу ФОП адвоката ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року визнано неподаною та повернуто.
 
31 липня 2019 року ФОП адвокат ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського  апеляційного суду від 24 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2019 року клопотання фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково, відстрочено заявнику сплату судового збору в сумі 1 921 грн до ухвалення судового рішення у справі, відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Шевченківського районного суду міста Києва.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року - без змін.
 
15 квітня 2020 року фізична особа-підприємецьадвокат ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року у зв`язку з наявністю підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від  22  травня 2020 року заяву фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.
 
30 листопада 2020 року фізична особа-підприємецьадвокат ОСОБА_1 повторно подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року, посилаючись на помилковість вказівок судів на те, що він пред`явив позов як фізична особа-підприємець, оскільки він звернувся до суду як адвокат та не є платником судового збору відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір». Крім того, йому вже виготовлено посвідчення адвоката, тому предмет спору відсутній.
 
03 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
 
Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що колегія суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. винесла неправосудну ухвалу від 24 квітня 2019 року, якою стягнула з нього до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 921 грн, безпідставно збільшивши його зобов`язання перед державною на суму, яка більше ніж в 20 разів перевищує його прибуток за 2019 рік. Крім того, ухвалою від 22 травня 2020 року вказана колегія суддів незаконно відмовила йому в перегляді постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року в цій справі за нововиявленими обставинами.
 
Заява про відвід є необґрунтованою з огляду на таке.
 
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Згідно з частиною третьою статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
 
Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявив відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. виключно у зв`язку з його незгодою з процесуальними рішеннями, ухваленими вказаною колегією в цій справі, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.
 
Незгода сторони з процесуальним рішенням суду, що прийняте в межах його повноважень, в силу вищенаведених положень статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для його відводу.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).
 
Згідно з частиною другою та абзацом 1 частини третьої статті 40 ЦПК Українипитання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
 
Оскільки викладені  ОСОБА_1 у заяві про відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. обставини не свідчать про існування передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу, то вказану заяву необхідно визнати необґрунтованою.
 
Враховуючи необґрунтованість заявленого колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. відводу, відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід колегії суддів необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. 
 
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву фізичної особи-підприємця адвоката ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. визнати необґрунтованою.
 
Заяву про відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов