справа № 991/9891/20
провадження №11-сс/991/1009/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року м.Київ

       Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 грудня 2020 року про повернення скарги,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
02 грудня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Проте, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 грудня 2020 року скаргу повернуто особі, яка її подала, оскільки вона не підлягає розгляду в цьому суді у зв`язку з її непідсудністю Вищому антикорупційному суду.
Висновок щодо непідсудності скарги Вищому антикорупційному суду мотивований тим, що зі змісту поданої ОСОБА_5 до НАБУ заяви про вчинення кримінального правопорушення (іменованої заявником як заява щодо порушення законодавства державними посадовцями які працюють задля корисливих мотивів) не встановлено жодної з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК, а тому скарга вказаної особи на думку слідчого судді Вищого антикорупційного суду має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді та вважаючи її такою, що прийнята з процесуальними порушеннями норм КПК, ОСОБА_5 11 грудня 2020 року звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язати Вищий антикорупційний суд повторно розглянути подану скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя не мав підстав розглядати справу за його відсутності, а також тим, що слідчим суддею не досліджено письмові докази обставин бездіяльності службових осіб НАБУ стосовно розгляду поданої ним заяви від 17 листопада 2020 року щодо очевидних порушень вищими чиновниками чинного законодавства України.
Також у апеляційній скарзі ОСОБА_5 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали від 03 грудня 2020 року, повний текст якої ним отримано безпосередньо в суді лише 08 грудня 2020 року. 
Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_5 в судовому засіданні викладені в апеляційній скарзі обставини та вимоги підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги проведено без участі прокурора.
Мотиви суду.
Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом, за положеннями абз.2 ч.3 ст.395 КПК якщо ж ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що оскаржуване рішення прийняте 03 грудня 2020 року без виклику учасників судового провадження, ОСОБА_5 отримав копію вказаної ухвали 08 грудня 2020 року, а вже 11 грудня 2020 року звернувся з апеляційною скаргою до суду, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ОСОБА_5 не пропущений, апеляційну скаргу подано в межах строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, оскільки такий строк особою не пропущено.
Надаючи оцінку зазначеним в апеляційній скарзі обставинам, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Вимогами ст.304 КПК передбачено, що слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК).
За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 17 листопада 2020 року ОСОБА_5 звернувся до Львівського територіального управління НАБУ з заявою щодо «порушення законодавства державними посадовцями, які працюють задля корисливих мотивів».
У вказаній заяві ОСОБА_5 зазначає, що дії високопосадовців, на його думку, покликані позбавити його групи інвалідності і тим самим позбавити змоги викривати порушення (невиконання) державних службовців ст. 46 Житлового кодексу Української РСР (зі змінами та доповненнями), де зазначено, що громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку, та ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за якою особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняних до них особам (стаття 7) надаються пільги, зокрема позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та ст.22 Конституції України.
У той же час, слідчий суддя дійшов висновку, що з урахуванням приписів положень КПК, матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб НАБУ не містять даних про наявність ознак кримінальних правопорушень, зазначених у примітці до ст.45 КК, як і наявність хоча б однієї з умов, передбачених пунктами 1-3 ч.5 ст.216 КПК, що б встановлювали підсудність даної скарги Вищому антикорупційному суду.
Зазначені обставини покладені слідчим суддею в обґрунтування визнання поданої ОСОБА_5 скарги такою, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді, та, як наслідок, прийняття рішення про повернення скарги на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК.
При перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді від 03 грудня 2020 року колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, дослідивши надані матеріали та заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 03 грудня 2020 року щодо непідсудності скарги ОСОБА_5 . Вищому антикорупційному суду.
Так, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при вирішенні питання щодо відповідності поданої скарги та можливості призначення її до розгляду правомірно встановлена та належним чином обґрунтовано відсутність умов за ст.33-1 та п.1-3 ч.5 ст.216 КПК, що визначають підсудність розгляду даної скарги саме Вищого антикорупційного суду. 
Посилання ОСОБА_5 як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду, на положення ч.1 ст.214 КПК щодо обов`язку внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, не спростовують вищевказаної обставини щодо непідсудності поданої скарги.
Також необґрунтованим колегія суддів вважає і посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на недослідження слідчим суддею письмових доказів на стадії вирішення питання щодо прийнятності скарги, оскільки дослідження письмових доказів не є тотожним перевірці слідчим суддею в порядку ч.2 ст.304 КПК відповідності матеріалів встановленим вимогам при вирішенні питання щодо прийнятності скарги до розгляду. 
Суд не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду, оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики Європейського суду з прав людини стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали про повернення скарги без участі особи та проведення судового засідання слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення. 
При цьому суд зауважує, що повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 407, 422 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 грудня 2020 року про повернення скарги залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

       ___________                                 ___________                        ______________
        ОСОБА_1                         ОСОБА_2                         ОСОБА_3