ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6742/20 Справа № 173/106/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів   Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,
         за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай),- 

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що в період з 1989 року по 1996 рік вона була членом КСП ім Шевченка, яке знаходилось на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується записами в її трудовій книжці та архівною довідкою№ 03 від 09 січня 2020 року. У 1995 році землі КСП ім. Шевченка були розпайовані, тому вона, як член колгоспу, відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність підприємствам та організаціям» набула право на земельну ділянку (пай) КСП «Шевченко», проте на час розпаювання земель вищевказаного колективного сільськогосподарського підприємства до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) вона внесена не була. Згідно листа відділу у Верхньодніпровському районі ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області № Л-7/0-0.20-7/133-20 від 16 січня 2020 року вона значиться у списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка. Паювання земель КСП ім Шевченка проводилось у квітні 1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка виданий 03 квітня 1995 року, що підтверджується відповіддю Відділу у Верхньодніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Вважає, що на час паювання земель вона була членом КСП «Шевченко». Тому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім Шевченка розміром 6,35 умовних кадастрових гектарів без визначення меж даної земельної частки в натурі (на місцевості), на території Верхньодніпровської міської ради (колишня Першотравенська сільська рада) Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу Верхньодніпровська міська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області просили апеляційну скаргу зщалишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 01 квітня 1989 року, у зв`язку з ліквідацією Верхньодніпровського міжгосподарського агропромислового об`єднання по виробництву продукції тваринництва, була прийнята на роботу по переводу в КСП ім. Шевченка, про що видано наказ від наказ № 5 від 15 травня 1989 року.
Наказом  КСП ім. Шевченка Верхньодніпровського району № 3 від 01 березня 1995 року позивачу дозволений вихід з членів КСП та зазначено  щодо надання розрахунку за власним бажанням (а.с. 10). 
Наказом № 17-К-Л від 09 березня 1995 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу бібліотекаря з 06 березня 1995 року у Першотравенську середню школу, де працювала до 31 жовтня 2002 року, звільнившись за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КзпП України).
Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 9-13).
Матеріали справи містять довідку із архівного відділу Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 03 від 09 січня 2020 року, в якій зазначено, що відповідно до протоколу № 5 від 16 травня 1989 року рекомендовано загальними зборами прийняти в члени колгоспу робочих та спеціалістів підприємства по виробництву свинини міжгосподарського агропромислового об`єднання в зв`язку з ліквідацією підприємства та передачі його в колгосп «ім. Шевченка» ОСОБА_1 . У довідці також зазначено, що протоколом № 1 від 31 січня 1990 року загальних зборів ОСОБА_1 прийнята в члени колгоспу, а відповідно до протоколу № 1 від 06 лютого 1996 року загальних зборів ОСОБА_1 , виключена з членів колгоспу (а.с. 15). 
03 квітня 1995 року, на підставі рішення Першотравенської сільської Ради народних депутатів № 17 від 28 березня 1995 року, КСП ім. Шевченка було видано державний акт серії ДП б/н про право колективної власності на землю, яким передано у власність КСП 4964,5 гектарів землі згідно з планом для сільськогосподарського використання. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ВД № 0008 (а.с. 35-39). 
Таким чином державний акт КСП ім. Шевченка було видано після звільнення позивача та виключення її із членів КСП.
Згідно повідомлення відділу у Верхньодніпровському районі ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області № Л-7/0-0.20-7/133-20 від 16 січня 2020 року позивач значиться у списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Шевченко» від 03 квітня 1995 року Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 14).
За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.
Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
Установивши, що на час передачі земель у колективну власність КСП ім. Шевченка та одержання останнім КСП на землю від 03 квітня 1995 року, позивач ОСОБА_1 вже не була членом КСП ім. Шевченка, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача .
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не вірно встановив обставини справи та позивач має право на земельну частку є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
В оцінці спірних правовідносин суд апеляційної інстанції виходить з того, що факт внесення позивача до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства лише вказує на наміри щодо виділення цій особі земельної ділянки.
Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у постанові від 11 липня 2019 року у справі № 190/1605/18.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перебування позивача у членах колективного сільськогосподарського підприємства саме на час видачі КСП ім. Шевченка державного акта про право колективної власності на землю
Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст.  367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                               П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді