ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 р.	Справа № 520/8639/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 08.07.20 року по справі № 520/8639/18
          за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА"  
          до       Головного управління ДПС у Харківській області               
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгово-промислова компанія “Омега-Автопоставка” звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 20.06.2018 № 0000621415 за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 615732,90 грн. (шістсот п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 90 копійок), із них за податковим зобов`язаннями - 410488,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 205244,30 грн.; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 20.06.2018 №0000631415 за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 123146,58 грн. (сто двадцять три тисячі сто сорок шість гривень 58 копійок), із них за податковим зобов`язаннями - 82097,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 41048,86 грн.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що його думку податкові повідомлення рішення суб`єкта владних повноважень протиправні та такі що порушують права та інтереси позивача. 
Рішенням Харківскього окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-промислова компанія “Омега-Автопоставка” до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 20.06.2018 № 0000621415 за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 615732,90 грн. (шістсот п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 90 копійок), із них за податковим зобов`язаннями - 410488,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 205244,30 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 20.06.2018 №0000631415 за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 123146,58 грн. (сто двадцять три тисячі сто сорок шість гривень 58 копійок), із них за податковим зобов`язаннями - 82097,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 41048,86 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в обгрунтування позовних вимог, відповідач зазначав, що ТОВ «ТПК «Омега-Автоцоставка» за митними деклараціями наведеними у додатку № 1 до акту перевірки, який є його невід`ємною частиною ввезено товари: «Частини до охолоджувального обладнання що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини), не містить передавачів та приймачів, для а/м загального призначення: конденсатори кондиціонера та радіатори кондиціонера різних  артикулів та найменувань» за кодом 8415 90 00 00, відповідно до УКТ ЗЕД пільгова ставка мита 0%), а необхідно було класифікувати у товарній підкатегорії 8418 9910 00 (пільгова ставка ввізного мита 6,0%).
Відповідач звертає увагу, що товарна позиція 8415 має наступний опис: «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо».
У зв`язку з тим, що конденсори та випарники є частинами автомобільних кондиціонерів їх класифікація відповідно до вимого УКТ ЗЕД здійснюється згідно з правилами, які визначені Приміткою 2 до розділу XVI та Поясненнями до товарних позицій 8415 та 8418.
Так, у відповідності до положень Приміток 2 (Ь) до Розділу XVI до товарної підкатегорії 8415 90 00 00 включаються окремо представлені внутрішні та зовнішні блоки спліт-системи установок для кондиціонування повітря компресійного типу товарної позиції 8415.
Таким чином, на думку відповідача, ТОВ «ТШС «Омега-Автопоставка» самостійно задекларувало товар «Частини до охолоджувального обладнання що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини), не містить передавачів та приймачів, для а/м загального призначення: конденсатори кондиціонера та радіатори кондиціонера різних артикулів та найменувань» в товарній підкатегорії 8415 90 00 00, як окремо представлені внутрішні та зовнішні блоки спліт-системи кондиціонерів.
Відповідач вважає, що товар «Частини до охолоджувального обладнання що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини), не містить передавачів та приймачів, для а/м загального призначення: конденсатори кондиціонера та радіатори кондиціонера різних артикулів та найменувань» має наступні визначальні для класифікації характеристики:
Не є зовнішнім та внутрішнім блоком блок спліт-системи, не складається з багатьох частин та є нескладними технічними вузлами;
Автомобільний кондиціонер працює за принципом, що і звичайний холодильник;
За даними виробників товар є тільки запасними частинами, а нескладними технічними вузлами (згідно документів від виробників);
Товар не є функціональним блоком який призначений для спільного виконання чітко визначено`йфункції - кондиціонування повітря.
Отже, на думку відповідача, ввезений товар необхідно було класифікувати у товарній підкатегорії 8418 99 10 00 (пільгова ставка ввізного мита 6,0%).
Позивачем надано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому серед іншого зазначено, що основною класифікуючою ознакою частин обладнання є їх придатність для використання з обладнанням, частинами яких вони є. Для віднесення товарів до однієї з товарних позицій, слід, зокрема, встановити конкретне призначення товару та принцип його роботи.
Позивач звертає увагу, що згідно з Висновками експертного товарознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 15611 від 16.07.2018 року, складеного на замовлення ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА- АВТОПОСТАВКА»» та № 28501, складеного на виконання ухвали Харківського адміністративного суду від 05 грудня 2018 року «Щодо проведення судової експертизи Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса та який надійшов до Харківського адміністративного суду 12 травня 2020 року, товар поіменовані як «радіатор/конденсатор кондиціонера для автомобілів різних артикулів», що є частиною автомобільного кондиціонеру відповідають наступним характеристикам згідно з і Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД)»:
«Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи і кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо: Частини (товарна підкатегорія 8415 90 00 00).
На думку позивача, товари поіменовані як «конденсатор автомобільного кондиціонера», які ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА»» ввозило в Україну, фактично представляють собою «радіатор-конденсатор», який за своїми функціями призначений для використання; виключно у складі системи кондиціювання повітря у салоні автомобіля і не може бути і використаний у холодильному обладнанні, що підтверджується технічною документацією, виробника та інформацією щодо принципу роботи автомобільного кондиціонера, яка знаходиться у матеріалах справи № 520/8767/128, і даний товар повинен декларуватись у товарній позиції 8415 (товарна підкатегорія 8415 90 00 00) згідно з УКТ ЗЕД.
Окрім того, вказаний підхід до класифікації подібних товарів (частин кондиціонерів) на момент здійснення декларування та митного оформлення підтверджувався наявними у електронній базі даних митних органів класифікаційними рішеннями, оприлюднених відповідно до частини сьомої статті 69 Митного кодексу України, та які були обов`язковими для митних цілей. 
Позивач наголошує, що відсутність рішення про визначення коду товару та випуск товарів у вільний обіг но митних Деклараціях, перелік яких зазначено у Акті від 06.06.2018 рику № 2280/20-40-14-15-07/33010822 «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» (податковий номер 33010822) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою «Частини до охолоджувального обладнання, що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини)» за період з 01.05.2015 по 16.04.2018 за кодом 8415 90 00 00, відповідно до УКТ ЗЕД», свідчить про його класифікацію митним органом відповідно до коду, заявленого у цих митних деклараціях, тобто про класифікацію його митним органом за описом та кодом за УКТ ЗЕД, які були задекларовані у цих митних деклараціях.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» (податковий номер 33010822) щодо дотримання законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою «Частини до охолоджувального обладнання, що використовується системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини)..» за період з 01.05.2015 по 16.04.2018 за кодом 8415900000, відповідно до УКТ ЗЕД».
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 06.06.2018 №2280/20-40-14-15-07/33010822.
Під час перевірки посадовими особами контролюючого органу було встановлено порушення позивачем Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 та №584-VІІ (застосування Правила 1, 3 (а) та 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД) при класифікації товару, частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, в частині порушень правил класифікації товару «Частини до охолоджувального обладнання що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини), не містить передавачів та приймачів, для а/м загального призначення: конденсатори кондиціонера та радіатори кондиціонера різних артикулів та найменувань» згідно з УКТ ЗЕД при його декларуванні (митне оформлення здійснено у товарній підкатегорії 8415900090 (пільгова ставка ввізного мита 0,0 %), а необхідно було класифікувати у товарній підкатегорії 8418991000 (пільгова ставка ввізного мита 6,0%), у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 429 507,22 грн., пункту 187.8 статті 187 та пункту190.1. статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, у зв`язку чим було занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 85901,44 грн. Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму - 515408,66 грн., з них; по ввізному миту - на суму 429507,22 грн.; по податку на додану вартість - на суму 85901,44 грн.
На підставі акту перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення №0000621415 за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності  на загальну суму шістсот п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 90 копійок, із них за податковими зобов`язаннями - 410488,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 205244,30 грн.; № 0000631415 за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів  на загальну суму сто двадцять три тисячі сто сорок шість гривень 58 копійок, із них за податковим зобов`язанням - 82097,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) -41048,86 грн.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, після оскарження їх в досудовому порядку відповідно до п.п.56.1,  56.3 ст.56 ПК України.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано, які наявні підстави для спростування документів декларанта про те, що зазначений товар «конденсатор автомобільного кондиціонера» має бути класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8418 99 10 00.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).
Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, яка складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
В силу приписів частини шостої статті 69 Митного кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
Статтею 345 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Згідно з частиною чотирнадцятою статті 354 Митного кодексу України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.
Відповідно до ст.336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до   статті 335   цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів  іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.
З матеріалів справи, зокрема з митних декларацій,  наведених у додатку № 1 до акту перевірки від 06.06.2018 №2280/20-40-14-15-07/33010822, який є його невід`ємною частиною вбачається, що ТОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» було ввезено товари: «Частини до охолоджувального обладнання що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини), не містить передавачів та приймачів, для а/м загального призначення: конденсатори кондиціонера та радіатори кондиціонера різних артикулів та найменувань» за кодом 8415900000, відповідно до УКТ ЗЕД (пільгова ставка мита 0%).
Відповідно до пункту 1 Основних правил, для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2. (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
Згідно з правилом 3 (а) у разі, коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.
Класифікація товарів для цілей митного оформлення відбувається згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (КН ЄС), відповідно до   статті 311 Митного кодексу України. Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428, відповідно до пункту 2 якого УКТ ЗЕД, є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого   Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.
Змістом частини 5 статті 69 Митного кодексу України   визначено, що у разі наявності складного випадку класифікації товару у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару, при виникненні суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, необхідно застосовувати спеціальні знання, проводити дослідження.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
До товарної позиції 8415 згідно з УКТ ЗЕД включається «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади  для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо», а також частини поіменованого обладнання (кондиціонерів).
Класифікація частин механічного та електричного обладнання (84 та 85 групи УКТ ЗЕД) регламентується приміткою 2 до розділу XVI УКТ ЗЕД (Закон України від 19.09.2013 № 584-VIІ «Про Митний тариф України», а саме: « 2. За умови додержання положень примітки 1 до цього розділу і примітки І до груп 84 і 85 частини машин (крім частин виробів товарних позицій 8484, 8544, 8545, 8546 або 8547) повинні класифікуватися згідно з такими правилами: (а) частини, що с виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях (це стосується таких частин, що самі по собі с такими виробами як різноманітні двигуни, насоси та компресори, центрифуги та фільтри, машини автоматичної обробки інформації, ливарні форми, крани, клапани, вентилі тощо, підшипники, вали трансмісійні, зубчасті передачі та їх елементи, прокладки та аналогічні ущільнювачі, тощо); (b) інші частини, призначені тільки або переважно для одного типу машин чи для ряду машин тієї самої товарної позиції (включаючи машини товарної позиції 8479 або 8543), класифікуються разом з цими машинами або включаються до товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522 і 8529 або 8538 відповідно».
До товарної позиції 8418 згідно з УКТЗЕД включаються «Холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415», а також частини вказаного обладнання (холодильного/морозильного обладнання).
Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що з товарної позиції 8418 виключаються установки кондиціювання повітря товарної позиції 8415 (відповідно і частини до нього).
Отже, товари поіменовані як «конденсатор автомобільного кондиціонера», які ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» ввозило в Україну, фактично представляють собою «радіатор-конденсатор», який за своїми функціями призначений для використання виключно у складі системи кондиціювання повітря у салоні автомобіля і не може бути використаний у холодильному обладнанні, що підтверджується технічною документацією виробника, даний товар розглядається у товарній позиції 8415 згідно з УКТ ЗЕД.
Крім того, класифікація товарів поіменованих  як «радіатор/конденсатор кондиціонера для автомобілів...», які позивачем ввезено на територію України та задекларовано уповноваженою особо, як частини кондиціонерів за кодом УКТ ЗЕД 8415 90 00 00, підтверджується висновком експертного товарознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 15611 від 16.07.2018 (а.с.70-79).
Колегія суддів окремо наголошує, шо відповідачем жодним чином не обґрунтовано, які наявні підстави для спростування документів декларанта про те, що зазначений товар «конденсатор автомобільного кондиціонера» має бути класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8418 99 10 00.
В цьому ж випадку у позивача в наявності документи постачальника товару: технічна специфікація, конструкція, принцип дії та призначення автомобільного кондиціонера, картка та код виробника. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.
З матеріалів справи вбачається, що всі митні декларації, які зазначені у Акті від 06.06.2018 № 2280/20-40-14-15-07/33010822 «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» (податковий номер 33010822) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою «Частини до і охолоджувального обладнання, що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини)..» за період з 01.05.2015 по 16.04.2018 за кодом 8415 90 00 00, відповідно до УКТ ЗЕД», по яких товари поіменовані як «конденсатор (радіатор) автомобільного і кондиціонера» були задекларовані ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА»» для ввезення в і Україну, оформленні в митному відношенні, а товар випущений у вільний обіг.
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за І № 1085/21397 (далі - Порядок № 650): контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та ; відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до пунктів 1-4 розділу III Порядку № 650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх і декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.
Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.
Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.
Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо),  зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних “Класифікаційні рішення” програми “Інспектор 2006” ЄАІС. 
При цьому така відповідність поділяється на три категорії:а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в)          товари, які не підпадають під вимоги підпунктів “а” та “б” абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.
У випадку, передбаченому підпунктом “а” абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.
У випадку, передбаченому підпунктом “б” абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.
У випадку, передбаченому підпунктами “б”, “в” абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.
У разі якщо заявлений товар не передбачений підпунктами “а ”- “в ” абзацу четвертого цього пункту, процедура контролю правильності класифікації товару здійснюється відповідно до цього Порядку».
Отже, колегія суддів звертає увагу, що відсутність рішення про визначення коду товару та випуск товарів у вільний обіг по митних деклараціях, перелік яких зазначено у Акті від 06.06.2018 року № 2280/20-40-14-15- 07/33010822 «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова комйанія «Омега-Автопоставка» (податковий номер 33010822) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою «Частини до охолоджувального обладнання, що використовується у системі охолоджування повітря салону а/м (без охолоджувальної рідини)..» за період з 01.05.2015 по 16.04.2018 за кодом 8415 90 00 00, відповідно до УКТ ЗЕД», свідчить про його класифікацію митним органом відповідно до коду, заявленого у цих митних деклараціях, тобто про класифікацію його митним органом за описом та кодом за УКТ ЗЕД, які були задекларовані у цих митних деклараціях.
Таким чином, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митними органами відповідно до коду товару за УКТ ЗЕД, заявленого у митних деклараціях, а отже при здійсненні митного оформлення митні органи під час виконання своїх обов`язків не виявили порушень правил класифікації товарів.
Матеріали справи також містять висновки експертного дослідження, які зроблені Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса  на запит  директора ТОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» (а.с.79-79), які також, спростовують доводи контролюючого органу, викладені в акті перевірки та відзиві на адміністративний позов.
Крім того, згідно висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №28501 від 11.03.2020 частинам до охолоджувального обладнання, що використовується у систем: охолоджування  повітря салону автомобілів (без охолоджувальної рідини), не містить  передавачів та приймачів, для автомобілів загального призначення: конденсатори кондиціонерів та радіатори кондиціонерів різних артикулів та найменувань, зазначеним в ухвалі суду та матеріалах справи №520/8639/18, відповідають наступні характеристики за УКТЗЕД: «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять - вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості -повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо: -частини» (товарна підкатегоря: 8415900000). 
Також, колегія суддів, звертає увагу на те, що ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожному гарантовано право на свободу вираження поглядів та одержання інформації.
Зокрема, у рішенні Європейського Суду у справі "Леандер проти Швеції" від 26 березня 1987 року, серія А, № 116, § 74) зазначено, що свобода отримувати інформацію, про яку йдеться в пункті 2 статті 10 Конвенції, стосується передусім доступу до загальних джерел інформації і її основним призначенням є заборонити державі встановлювати будь-якій особі обмеження одержувати інформацію, яку інші особи бажають або можуть бажати повідомити цій особі.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваних рішень, отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі № 520/8639/18  відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі № 520/8639/18  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  28.10.2020 року