УХВАЛА

03 грудня 2020 року 
Київ
справа №140/2489/20
адміністративне провадження №К/9901/30373/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Мартинюк Н.М.,    
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі № 140/2489/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -    Акціонерне Товариство "АЛЬФА-БАНК"    про визнання протиправною та скасування оцінки,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вопак - Трейд» звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне Товариство «АЛЬФА-БАНК»     про визнання протиправною та скасування оцінки.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України. 
10 листопада 2020 року позивачем повторно подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 13 листопада 2020 року. 
За правилами частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - "КАС України") у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій  статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень  КАС України  дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій  статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої  статті 328 КАС України  як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При цьому, варто зауважити, що, подаючи касаційну скаргу повторно, позивач знову посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц, проте ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року позивачеві вже роз`яснювалось, що  висновок Великої Палати Верховного Суду про визнання недійсною оцінки нерухомого майна у постанові Верховного Суду, не можна розцінювати як такий, що є  висновком із застосування норми права у подібних правовідносинах  щодо касаційної скарги позивача. 
Крім того, у касаційній скарзі позивач посилається на постанови Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі №927/1184/15 та від 14 лютого 2019 року у справі №903/228/18.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Суд зауважує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Отже, правовідносини у справах, вказаних скаржником, та у даній справі вважатись подібними не можуть, оскільки предмет розгляду даної справи стосується адміністративних правовідносин, зокрема визнання протиправними дій приватного виконавця з визначення вартості (оцінки) нерухомого майна, предмет розгляду справи №927/1184/15 пов`язаний з господарськими правовідносинами щодо визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна; визнання недійсним акту про проведені електронні торги; визнання недійсним свідоцтва, яким посвідчено право власності на реалізоване нерухоме майно, справа №903/228/18 також стосується господарських правовідносин, пов`язаних з визнанням недійсними електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, протоколу та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені  статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до  КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Варто зазначити, що відповідно до приписів  статті 44 КАС України  учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених  КАС України  підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Згідно з частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини    четвертої  статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої  статті 330 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями  169,  330,  332 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі № 140/2489/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -    Акціонерне Товариство "АЛЬФА-БАНК"    про визнання протиправною та скасування оцінки залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	Н. М. Мартинюк