Справа № 742/1800/20 	Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М. 	
Провадження № 33/4823/385/20 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу  захисника-адвоката Сотніченко О.М. в інтересах ОСОБА_1   на постанову Прилуцького  міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2020 року, -

                                      В С Т А Н О В И В :
Цією постановою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Судом  встановлено, що ОСОБА_1 01 липня 2020 року о 12 год. 20 хв. в м. Прилуки по вул. Костянтинівській, керуючи мопедом «Yamaha Axis-50» без д.н.з., під час об`їзду транспортного засобу  «Shevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , котрий був припаркований біля узбіччя ОСОБА_2 , останній знаходився в автомобілі та були відчинені дверцята з водійської сторони, не дотримався безпечного інтервалу  та допустив наїзд на транспортний засіб, а саме у відкриті дверцята автомобіля, чим порушив п. 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 

Не погоджуючись з даною постановою суду  стороною захисту подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 

Рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки, на його думку, викладені в ньому обставини  не відповідають дійсності. Так, звертає увагу на те, судом не було належним чином досліджені докази, які в своїй сукупності свідчать про те, що саме водій автомобіля «Shevrolet Aveo», порушивши вимоги п.п. 15.13, 15.2 ПДР України, зупинив, відповідно до схеми ДТП, свій транспортний засіб по середині смуги руху, при цьому створивши іншим учасникам руху перешкоду, та відчинив двері автомобіля, не переконавшись в тому, що це не загрожує безпеці та не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Сотніченко О.М. в інтересах ОСОБА_1 , викладені в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою. 
Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилися,  в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.
Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що всупереч вимогам ст.280 КУпАП, судом першої інстанції зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були дотримані та виконані, внаслідок чого, поза увагою суду залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд, як на докази вини, послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне  правопорушення серії  ДПР 18 №382863, відповідно до якого ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 01 липня 2020 року о 12 год. 20 хв. в м. Прилуки по вул. Костянтинівській, керуючи мопедом «Yamaha Axis-50» без д.н.з., під час об`їзду транспортного засобу  «Shevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , котрий був припаркований біля узбіччя ОСОБА_2 , останній знаходився в автомобілі та були відчинені дверцята з водійської сторони, не дотримався безпечного інтервалу  та допустив наїзд на транспортний засіб, а саме у відкриті дверцята автомобіля, чим порушив п. 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 2), та схему місця ДТП до нього.
Однак, під час дослідження схеми місця ДТП належним чином суд першої інстанції не дослідив цей доказ, оскільки, під час його дослідження  вбачається невідповідність дій щодо дотримання правил дорожнього руху України і водієм автомобіля «Shevrolet Aveo».
Так, зокрема, під час паркування автомобіля на вул. Костянтинівській, загальна ширина якої складає 3,3 м., згідно схеми ДТП, ОСОБА_2 припаркувався за 0.7-0.8 м. від краю проїзної частини дороги, що на думку суду апеляційної інстанції, могло, в даному випадку, бути порушенням п. 15.2 ПДР України,  відповідно до якого, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, що б не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), створити перешкоду в русі іншим учасникам.

Крім того, належним чином судом першої інстанції не було надано оцінки поясненням потерпілого та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які в свою чергу вказали, що зіткнення сталося в той момент, коли ОСОБА_2 почав відкривати двері автомобіля, що в свою чергу, на переконання апеляційного суду, може свідчити про невідповідність таких дій п. 15.13 ПДР України, відповідно до якого забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. 

Отже, на думку апеляційного суду, сукупність дій водія автомобіля «Shevrolet Aveo» ОСОБА_2 , в даному випадку, також могли бути причинно-наслідковими тим, які ставляться в вину ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, вина останнього не є безумовною. 

Незважаючи на імовірність наявності вищевказаних дій      ОСОБА_2 ,  які не відповідають Правилам дорожнього руху України, однак, вони самі по собі не спростовують вказаних висновків, а встановлення його долі вини у даному ДТП виходить за межі цього провадження, тому дані обставини не перевіряються і не встановлюються, оскільки відповідно до вимог ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, на яку його складено, а тому дотримання водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України, та встановлення його вини в даній ДТП, безумовно не може бути предметом дослідження в межах розгляду справи про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суд поклав в основу свого рішення, як базові докази по справі, протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення потерпілого та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , однак вони є протирічливими, оскільки не містять у собі достатніх даних, які б безпосередньо вказували на порушення ОСОБА_1 вимог п.13.3 ПДР України, а отже, не можуть вважатися належними доказом у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суду не було подано належних та допустимих доказів, що підтверджують беззаперечну вину ОСОБА_1 у порушенні ним п. 13.3 ПДР України, а тому постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за недоведеністю вини та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Сотніченко О.М. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Прилуцького  міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю   у   діях ОСОБА_1 складу адміністративного  правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач