У Х В А Л А  
03 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 467/799/19
провадження № 61-14559ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Сорочаном Володимиром Олександровичем, на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 рокуОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.
Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня             2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
02 жовтня 2020 року  ОСОБА_1 через адвоката Сорочана В. О., подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)     якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)     якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)     якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)     якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 230 ЦК України, а правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування цієї норми права у подібних правовідносинах відсутній (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
За таких підстав касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені            пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та подана в строк, передбачений статтею 392 ЦПК України.
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Сорочаном Володимиром Олександровичем, на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року.
Витребувати з Арбузинського районного суду Миколаївської області матеріали цивільної справи № 467/799/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
Є. В. Петров
С. П. Штелик