П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/3188/20	
                                                                                                                     
                                                                                                                              Головуючий в І інстанції: Левчук О.А.
                                                                                        Дата та місце ухвалення рішення: 08.05.2020 р. м. Одеса
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

                                            за участю секретаря – Коваль Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду                                         від 08 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив: визнати протиправною дію Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вчиненої 30.03.2020 року, про повернення виконавчого листа у справі № 815/4337/16, виданого Одеським окружним адміністративним судом 23.12.2019 року; визнати протиправним рішення Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2020 року, зазначеного у повідомленні від 30.03.2020 року                            № 61664339/6-20.1, про не прийняття до виконання виконавчого листа у справі № 815/4337/16, виданого Одеським окружним адміністративним судом 23.12.2019 року; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за виконавчим листом у справі                                  № 815/4337/16, виданим Одеським окружним адміністративним судом 23.12.2019 року, та прийняти його до виконання. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 30.03.2020 року, винесене державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2020 року (вхід. № 5856) та прийняти рішення у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016 року, зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 44635123 з примусового виконання виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014 року про зобов`язання прокуратури Одеської області направити довідку № 14ф-2004 від 17.05.2004 року про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати недосплаченої страхової суми за страховий випадок «цукровий діабет».
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року по справі № 815/4337/16 набрало законної сили.
23 грудня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом по справі № 815/4337/16 видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого до 23 лютого 2020 року.
19 лютого 2020 року позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року по справі № 815/4337/16, до якої додав оригінал виконавчого листа, виданого 23 грудня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом.
Заява позивача зареєстрована Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 27.03.2020 року за № 5856.
30 березня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», з підстав того, що стягував пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Вирішуючи справу та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави, передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», для прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки заява про примусове виконання стягувачем направлена засобами поштового зв`язку у межах граничного строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», до 23.02.2020 року, тобто, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону                    № 1404-VIII).
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»                         від 02.06.2016 року № 1404-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року                       № 1404-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Пунктом 2 частиною 4 статті 4 вказаного Закону визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, звертаючись до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення суду ОСОБА_1 додано виконавчий лист від 23.12.2019 року, виданий Одеським окружним адміністративним судом по справі № 815/4337/16.
При цьому, строк пред`явлення виконавчого листа від 23.12.2019 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом по справі № 815/4337/16 на виконання рішення                             від 15.11.2016 року, яке набрало законної сили 22.02.2017 року, становить три роки, до 23.02.2020 року включно.
В той же час, підставою для винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 30.03.2020 року слугував висновок державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про те, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки в процесі перевірки ним з`ясовано, що заяву про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом № 815/4337/16 отримано відповідачем 18.03.2020 року (зареєстровано Відділом 27.03.2020 року № 5856).
Аналогічні доводи, наведені відповідачем в поданій апеляційній скарзі. Так, апелянт вказує, що сам виконавчий документ надійшов 18.03.2020 року, а строк пред`явлення сплинув 23.02.2020 року, тому, за висновком апелянта, у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 815/4337/16, оскільки він зобов`язаний в рамках строку, визначеного виконавчим документом вчинити виконавчі дії (відкрити виконавче провадження).
Проте, колегія суддів вважає, що вирішуючи справу, судом першої інстанції вірно враховано, що заява про примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року по справі № 815/4337/16, разом з виконавчим листом                       від 23.12.2019 року, направлені позивачем на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України засобами поштового зв`язку – 19.02.2020 року, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта», копією конверту та даними сервісу відстеження офіційного сайту ПАТ «Укрпошта».
Крім того, у заяві про примусове виконання стягувачем, ОСОБА_1 , зазначено, що він є інвалідом 1А групи та за станом здоров`я не може прибути до виконавчої служби.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що заява про примусове виконання стягувачем направлена засобами поштового зв`язку у межах граничного строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», до 23.02.2020 року, тобто, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні правові підстави, передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», для прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а тому, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судове рішення складено у повному обсязі 08.10.2020 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька