П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 483/1178/19	
Головуючий в 1 інстанції: Казанлі Л.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Осіпова Ю.В.,
суддів – Косцової І.П., Танасогло Т.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року (м. Очаків, дата складання повного тексту рішення – 12.08.2019р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Ковширіна Сергія Олександровича та Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-
  В С Т А Н О В И В:
10.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із адміністративним позовом до поліцейського 1 роти 2 батальйону УПП у Миколаївській області ДАА НП України Ковширіна С.О. та УПП у Миколаївській області ДПП НП України, в якому просив суд:
- скасувати постанову серії ЕАВ №273575 від 28.06.2019р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.;
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора ПП є неправомірною, оскільки була прийнята з грубими порушенням процесуальних норм законодавства.
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 14.08.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2019 року та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.
19.08.2019 року матеріали даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.  
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2019р. відкрито апеляційне провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
28.06.2019 року інспектором 1 роти 2 батальйону УПП ДПП НП України Ковширіним С.О.  прийнято постанову серії ЕАВ №1273575 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, відповідно до якого, в цей день, т.б. 28.06.2019 року о 13:55 водій ОСОБА_1 , рухаючись з міста Одеси вул. Одеською в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, керував автомобілем «МАЗ-5440» д.н.   НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі при вільній правій смузі. Також, при огляді його автомобіля було виявлено технічний недолік - на причепі відсутній бросковик, покришки мали пошкодження та оголення корду, чим порушено вимоги п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху та вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Не погоджуюсь з такими діями та постановою інспектора патрульної поліції, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірної постанови відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України. 
Як слідує зі змісту положень ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, ч.2 ст.222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу
Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.
А згідно приписів ч.1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Згідно із приписами п.4 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.
Як передбачено ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.  
Згідно ч.1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, як встановлено з матеріалів справи судами обох інстанцій та вже зазначалося вище, 28.06.2019 року о 13:55 позивач керував транспортним засобом - «МАЗ5440» д.н. НОМЕР_1 , та в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області по вул.Одеській, його автомобіль було зупинено інспектором Управління ПП в Миколаївській області Ковширіним С.О.
Як вбачається з матеріалів справи та наявного в них відеозапису, підставою зупинки став рух автомобіля в крайній лівій смузі при вільній правій смузі.
Також, з наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що інспектор патрульної поліції Ковширін С.О. представився водію, повідомив причину зупинки, після чого, оглянувши автомобіль та виявивши технічні недоліки (наявність яких позивач не заперечував): відсутність на причепі бросковика, пошкодження покришок і оголення корду, склав відносно позивача постанову ЕАВ №1273575, якою, за порушення вимог п.31.4.5 «б» ПДР України, притягнув водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Так, дійсно, частиною 1 ст.121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Як слідує зі змісту положень п.31.1. «Правил дорожнього руху» (затв.   Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306), «технічний стан» транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Пункт 31.4 ПДР забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності у цих ТЗ перелічених у цій нормі суттєвих технічних несправностей в гальмовій системі (31.4.1), у рульовому керуванні (31.4.2), зовнішніх світлових приладах (31.4.3), склоочисниках і склообмивачах вітрового скла (31.4.4), колесах та шинах (31.4.5), двигуні (31.4.6) та інших елементах конструкції (31.4.7).
А підпунктом «б» п.31.4.5 ПДР чітко визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
Крім того, з наявної у справі відео-фіксації також вбачається, що після з`ясування та встановлення особи правопорушника, дослідження доказів та роз`яснення позивачу прав, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі, й право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, працівник поліції оформив спірну постанову.
Таким чином, враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, та беручи до уваги конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач, що в даному випадку, дійсно порушив п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху, а тому, відповідно, відповідачем було цілком правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
До того ж, також ще необхідно вказати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив та дійшов обґрунтованого висновку про правомірність оскаржуваної постанови ЕАВ №1273575 від 28.06.2019р. та відсутність законних підстав для її скасування.
Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права, в зв`язку із чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги та заяви про приєднання до неї, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.271,272,286,308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року - без змін.
         Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 17.12.2020р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                             Ю.В. Осіпов 
Судді:                                                                              І.П. Косцова  
                                                                                     Т.М. Танасогло