УХВАЛА
 
19 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 730/760/19
провадження № 51 – 4345 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника  ОСОБА_4 в інтересах засудженого  ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 9 червня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 15 вересня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також у рішенні Суду було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку захисник  ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції, проте приписів ст. 427 КПК знову не дотрималася. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою. 
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній міститься вимога про пом`якшення засудженому покарання через його надмірну суворість. Однак при цьому скаржником не наведено обґрунтування відповідно до ст. 414 КПК саме явної несправедливості заходу примусу, призначеного не в максимальних межах санкції закону про кримінальну відповідальність. Отже, і не аргументовано необхідності зміни на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу оспорюваних вироку й ухвали, зважаючи на точний зміст положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, з урахуванням також дискреційних повноважень суду. 
Крім того, попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку, в скарзі не зазначено доводів про допущення апеляційним судом таких порушень норм матеріального та процесуального права, які перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК особі, яка її подала.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4 в інтересах засудженого  ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 9 червня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3