ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10054/19                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,–
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за відпустку, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2018 рік, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08.06.2018, зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2018 рік, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08.06.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби 08 червня 2018 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1  здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018    рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08 червня 2018 року.
Не погоджуючись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов до Генерального штабу Збройних Сил України. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що Військова частини НОМЕР_1 , в якій позивач проходив військову службу, перебувала на фінансовому забезпеченні у Генеральному штабі Збройних Сил України, який є належним відповідачем по справі, а Військова частини НОМЕР_1 є його структурним підрозділом.
Інші учасники справі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались. Будь-які їх письмові пояснення стосовно неналежності визначеного судом першої інстанції відповідача у справі матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України 26 червня 2015 року (а.с.15)
Згідно з довідкою від 08 червня 2018 року №483, виданої начальником Центру забезпечення миротворчої діяльності та реалізації міжнародних договорів Збройних Сил України, згідно з якою ОСОБА_1 проходив службу у складі миротворчого персоналу Місії ООН у Республіці Південний Судан у період з 19 березня 2016 року по 20 жовтня 2017 року і його вислуга за цей час обчислюється з розрахунку один місяць за три місяці (а.с.12).
Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 04 червня 2018 року №313 полковника ОСОБА_1 , старшого офіцера відділу формування та супроводження державного оборонного замовлення управління оборонного та мобілізаційного планування Головного управління логістики Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я (а.с.10).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08 червня 2018 року №112 полковника ОСОБА_1 з 08 червня 2018 року виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. Як свідчить зміст вказаного наказу, додаткова відпустка в 2015-2018 роки позивачу, як учаснику бойових дій, не надавалась, грошова компенсація за невикористані дні вказаної відпуски не виплачувалась (а.с.11).
У відповідь на запит позивача до Генерального штабу Збройних Сил України від 13 травня 2019 року (а.с.13) щодо нарахування та виплатити йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, командир Військової частини НОМЕР_1 у листі від 16 травня 2019 року №361/7/1399 повідомив про те, що грошова компенсація за невикористану додаткову (соціальну) відпустку, як учаснику бойових дій, у тому числі під час звільнення з військової служби не виплачується, оскільки законодавством не передбачено можливість заміни цієї відпустки грошовою компенсацією (а.с.14).
Вважаючи протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо не виплати компенсації за невикористану додаткову відпустку, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , якою не надано суду доказів проведення із позивачем всіх необхідних розрахунків, зокрема, щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки з 2015 року по 2018 рік, тому саме Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
В силу вимог ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується виключно в частині визначення належного відповідача у даній справі, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав переглядати його в частині наявності у позивача права на нарахування та виплату компенсації за відпустку, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2018 рік, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08.06.2018.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Пунктом 4 ч.5 ст.160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Відповідно до ч.ч.3-7 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, позов було пред`явлено саме до Генерального штабу Збройних Сил України, в обґрунтування чого позивач зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 , у якій він проходив службу» перебувала на фінансовому забезпеченні у Генеральному штабі Збройних Сил України, а отже саме Генеральний штаб Збройних сил України є належним відповідачем по справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2020 залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_1 в якості співвідповідача.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Військова частина НОМЕР_1 є органом військового управління (структурою), який безпосередньо підпорядкований Генеральному штабу Збройних Сил України, не має статусу окремої юридичної особи та фінансове забезпечення якої, в тому числі виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, здійснює Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України, яке є його структурним підрозділом.
До основних завдань Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України належить організація фінансового планування та визначення потреби в коштах для забезпечення діяльності структурних підрозділів Генерального штабу, органів військового управління, установ та військових частин зарахованих на фінансове забезпечення та формування пропозицій до кошторису Міністерства оборони України; повне та своєчасне забезпечення, в межах передбачених норм, коштами, в тому числі й іноземною валютою, діяльності Міністерства оборони України, Генерального штабу, органів військового управління, установ та військових частин зі складу миротворчих контингентів та миротворчого персоналу України за кордоном, зарахованих на фінансове забезпечення.
При цьому, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 05.11.2019 №Д-322/1/9дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2020 році» Військова частина НОМЕР_1 з 01.04.2020 переформована у Головне управління логістики Збройних Сил України, яке включно до штату Генерального штабу Збройних Сил України.
Крім того, у відзиві на адміністративний позов Генеральний штаб Збройних Сил України не заперечував, що він є належним відповідачем в рамках даної справи, а лише посилався на відсутність підстав для виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 2015-2018 роки.
Листом від 12.06.2020 №361/5/1727 (а.с.34) Головне управління логістики Генерального штабу Збройних Сил України повідомило суд першої інстанції про спільну директиву Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 05.11.2019 №Д-322/1/9дск, а також зазначило, що саме Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України здійснює супровід Генерального штабу Збройних Сил України з юридичних (правових) питань.
З наведеного вбачається, що судом першої інстанції встановлено протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2018 рік, однак помилково визначено, що відповідна бездіяльність допущена Військовою частиною НОМЕР_1 , а не Генеральним штабом Збройних Сил України, органом військового управління якого була вказана військова частина, яка в подальшому реформована у Головне управління логістики Генерального штабу Збройних Сил України.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Генеральний штаб Збройних Сил України є співвідповідачем в даній справі, приймав участь під час її розгляду судом першої інстанції, надавав власні пояснення та не був позбавлений можливості користуватися всіма процесуальними правами, визначеними КАС України.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Частиною 4 ст. 317 КАС України зазначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неправильне тлумачення закону, призвели до помилкових висновків щодо належного відповідача, яким було допущено протиправну бездіяльність, та якого слід зобов`язати вчинити дії з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови та викласти абзац другий та третій резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року в такій редакції:
« 2. Визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби 08 червня 2018 року.
3. Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України (03168, м.Київ, просп.Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 22991050) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08 червня 2018 року.».
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст постанови складено 08 грудня 2020 року

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                              А.Ю.Кучма