УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3589/20 Головуючий у 1-й інст. Гресько В. А. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       01 грудня 2020 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Семенька В.М., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Крижанівського В.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн. 

Відповідно до постанови, 30.12.2016 року о 17 год. 00 хв. на а/д Р49 Майдан-Копищанський - Котлярка 85 км + 800м між с. Підлуби та смт. Ємільчине ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Citroen Jumpi, д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення із автомобілем Ford Transit, д.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а також не порушував ПДР за ст. 124 КУпАП.
Вказує, що 28.07.20 року ухвалою Ємільчинського районного суду його було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито, а при цьому його вина не встановлювалася.
Також, зазначає, що суд не взяв до уваги, те, що огляд проводився за допомогою приладу з порушеннями, оскільки законність використання даного приладу піддається сумніву.
При проведенні медичного огляду йому не пропонували надати відповідні зразки для лабораторного дослідження, хоча це є обов`язком лікаря. 
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 Кодексу України підлягає закриттю, у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VII.
На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення потерпілого та його представника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
       
       Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень та правильність кваліфікації його дій підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 11.3 ПДР слідує, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Висновки суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України п. 2.9 «а» та п. 11.3 є правильними та обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколів про адміністративне правопорушення від 20.09.20 року серії ОБ №090808 та серії ОБ №090807 працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він 30.12.2016 року о 17 год. 00 хв. на а/д Р49 Майдан-Копищанський - Котлярка 85 км + 800м між с. Підлуби та смт. Ємільчине керуючи автомобілем Citroen Jumpi, д. н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення із автомобілем Ford Transit, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та вчинив правопорушення за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини, також підтверджуються схемою ДТП та протоколом огляду місця події від 30.12.2016 року, висновком медичного огляду Ємільчинської ЦРЛ№111 від 30.12.2016 року, з якого вбачається, що 30.12.2016 року інспектором Ємільчинського ВП Кльоцом, було доставлено ОСОБА_1 до Ємільчинської ЦРЛ, який був оглянутий лікарем ОСОБА_3 та встановлено що 30.12.2016 року о 17:35 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (40). 

Крім цього, з довідки КНП «Ємільчинська центральна районна лікарня» №607 від 29.07.2019 року слідує, що у ОСОБА_1 30.12.2016 року було встановлено стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6510, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 01.06.2016 року за №244 ІЕ чинне до 01.06.2017 року (а. с. 25). 
        
Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди до протоколу огляду місця пригоди від 30.12.2016 року вбачається, що зіткнення автомобілів Citroen Jumpi, д.н.  НОМЕР_1 , та Ford Transit, д.н. НОМЕР_2 , сталося на смузі руху автомобіля Ford Transit, д.н. НОМЕР_2 , де зосереджена переважна більшість осипів уламків та їх згущення. Після зіткнення автомобіль Ford Transit, д.н.  НОМЕР_2 , проїхав ще 11,7 м та з`їхав на праве узбіччя, а автомобіль Citroen Jumpi, д.н. НОМЕР_1 , розвернуло та він зупинився перпендикулярно автомобільній дорозі ближче до лівого узбіччя по напрямку свого руху.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2016 року слідує, що локалізація пошкоджень на автомобілях Citroen Jumpi, д.н. НОМЕР_1 , та Ford Transit, д.н. НОМЕР_2 , зосереджена на лівій боковій частині кожного автомобіля від контакту один з одним. (а. с. 39, 41-49)

28.07.20 року ухвалою Ємільчинського районного суду було звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих обставин. 
Вказана ухвала суду набрала чинності і встановлені обставини судом, не оскаржувалися обвинуваченим та його захисником.

Зі змісту встановлених судом обставин слідує, що ОСОБА_1 30 грудня 2016 року біля 17 год., керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Citroen jumpi», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись на 85 км + 800 м автодороги Р49 «Майдан Копищанський - Котлярка» між с. Підлуби та смт Ємільчине, Ємільчинського району Житомирської області, на заокругленні автодороги із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, не надав переваги зустрічному автомобілю «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , виїхав на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення автомобілів між їх лівими передніми частинами. 
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового внутрішньо суглобового перелому зовнішнього виростку лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових відломків, синців лівого стегна, в проекції лівого ліктьового суглобу, множинних саден на обличчі та в ділянці лівого стегна, що в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
       Невідповідність дій водія автомобіля «Citroen jumpi», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 вимогам п.п. 1.5; 2.3 «б», п. 2.9 «а», 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.
Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вищевказаних положень Закону. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Що стосується інших доводів апелянта про те, що з 01.07.2020 року набув чинності Закон України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, згідно якого адміністративно-правова норма ст.130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів фактично скасована, то вони на переконання апеляційного суду є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Законом України №2617-VIIIвід 22.11.2018 р. відповідальність не була скасована, а була посилена, відповідні дії були визначені як кримінальний проступок з суттєвим посиленням відповідальності, що свідчить про необхідність застосування закону, який діяв на час вчинення правопорушення та прийняття рішення судом першої інстанції.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук