ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1225/20  Номер провадження 33/814/609/20	Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

Категорія: ч.1 ст.130 КпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
його захисника Грубича В.В..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника Грубича В.В. на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року,                                 
ВСТАНОВИВ:
       
Цією постановою  ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення – штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420, 40 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12 травня 2020 року близько 05 год. керував автомобілем АС-63302, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Європейській, 160, в м. Полтава з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За змістом апеляційних скарг ОСОБА_1 та захисник Грубич В.В., за аналогічних мотивів, прохають скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
При цьому не заперечують, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але вважають, що він зробив це у зв`язку з необізнаністю з приписами закону, а також браком часу.
Стверджують, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння та перед виїздом на маршрут 12 травня 2020 року о 04 год був оглянутий фельдшером і допущений до керування автомобілем за станом здоров`я.
Крім того, в подальшому ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов огляд у медичному закладі, ознак сп`яніння не виявлено.
Вказують, що судом було порушено право на захист, оскільки справу розглянуто без участі ОСОБА_2 та його захисника.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника, які не заперечували факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, проте наполягали, що ОСОБА_1 був тверезий, перевіривши доводи апеляційних скарг, приходжу до такого.
Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися юридичною допомогою адвоката та брати участь у розгляді справи забезпечене судом апеляційної інстанції.
 
Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.
 
Фактичні обставини відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в апеляційних скаргах не заперечуються.
 
Твердження в апеляційних скаргах, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, не спростовують висновків судді про його винуватість з огляду на таке.
 
Відповідно до 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
 
Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
 
Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.
 
Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про недопустимість цього протоколу як доказу матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
 
Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України. 
 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
 
Також суддею місцевого суду, з урахуванням роз`яснень Верховного Суду, правильно розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, яке було вчинене до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.
 
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено. 
 
Враховуючи викладене, апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційні скарги його та захисника  ОСОБА_3 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.