Справа № 751/5318/20 	Головуючий у 1 інстанції Ченцова С. М. 	
Провадження № 33/4823/368/20 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника – адвоката Бебеля О.О., представника Північної митниці Держмитслужби – Коваленка О.М.,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Північної митниці Держмитслужби на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2020 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України, у зв`язку з малозначністю правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, а провадження у цій справі закрито.
Об`єкти порушення митних правил: муслинові салфетки для очищення та відлущування «DON'T TOUCH MY TOWELS» у кількості 25 коробок, сироватка з ретинолом для шкіри «DON'T TOUCH MY RETINOL» у кількості 35 шт. та легкий зволожуючий крем-гель «DON'T TOUCH MY MOISTURIZER LIGHT» у кількості 35 шт., загальною вартістю 47 433 грн. 25 коп., які вилучені та зберігаються на складі Північної митниці Держмитслужби — повернуто ОСОБА_1 . 

Суд 1 інстанції, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України, у зв`язку з малозначністю правопорушення, посилається на фактичні обставини   вчинення правопорушення,   особу правопорушника, який раніше не притягувався до відповідальності за порушення митних правил, працює, щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, що є підставами для визнання даного правопорушення малозначним. 

Судом встановлено, що 18.07.2020 року, близько 11 год. 07 хв. в зону митного контролю митного поста «Сеньківка» Північної митниці Держмитслужби по смузі руху «червоний коридор» (контрольний талон НОМЕР_1 ) заїхав транспортний засіб марки «PEUGEOT BOXER MAXI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував з Російської Федерації в Україну з вантажем: «косметичні засоби» та «прилади освітлювальні» під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . 
Під час подачі документів для митного оформлення вантажу та під час огляду транспортного засобу водій ОСОБА_1 усно заявив, що переміщує тільки особисті речі та лікарські засоби вартістю 32 000 рублів Російської Федерації.
Під час проведення огляду транспортного засобу марки «PEUGEOT BOXER MAXI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у вантажному відсіку серед комерційного вантажу без ознак приховування, було виявлено не задекларовані під час усного декларування товари, а саме: муслинові салфетки для очищення та відлущування «DON'T TOUCH MY TOWELS» у кількості 25 коробок, сироватка з ретинолом для шкіри «DON'T TOUCH MY RETINOL» у кількості 35 шт. та легкий зволожуючий крем-гель «DON'T TOUCH MY MOISTURIZER LIGHT» у кількості 35 шт. Власником виявлених товарів визнав себе водій ОСОБА_2 .
Відповідно до інформації, розміщеної в мережі інтернет, вартість однієї коробки салфеток для очищення та відлущування «DONG' TOUCH MY TOWELS» становить 1272 рубля РФ, вартість сироватки з ретинолом для шкіри «DON’T TOUCH MY RETINOL» становить 1512 рублів РФ, вартість зволожуючого крем-геля «DON’T TOUCH MY MOISTURIZER LIGHT» становить 1112 рублів РФ. Загальна вартість незадекларованих товарів становить 123 640 рублів РФ, що за курсом НБУ станом на 18.07.2020 року становить 1523,76 Євро.
При складанні протоколу загальна вартість вилученого товару визначена у розмірі   47433 грн. 23 коп.
Таким чином, ОСОБА_2 не задекларував за встановленою   формою точних та достовірних відомостей про наявність у нього товарів у кількості 3 найменувань (95 шт.), які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України . 
За даним фактом відносно ОСОБА_2 складений протокол про порушення митних правил за ст. 472 МК України. 

Не погодившись з рішенням суду, представник митниці звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 52236,45 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил. Також просить стягнути з нього витрати, понесені Північною митницею Держмитслужби. 
В підтвердження своїх вимог зазначає, що вказані судом 1 інстанції обставини, які стали підставою для застосування ст. 22 КУпАП, не є достатніми для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, так як вчинене ним порушення митних правил є умисним, а вартість переміщуваного товару становить 52236,45 грн. 

Заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав апеляцій скаргу з викладених в ній підстав, захисника, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги,  дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що підтверджується належними та допустимими доказами. 

Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Водночас, пленум Верховного Суду України в п.17 своєї постанови №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснив, що у справах про порушення митних правил, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставіст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Апеляційний суд вважає, що при постановленні рішення судом 1 інстанції вказані вимоги закону дотримано в повній мірі.

Зокрема, суд 1 інстанції врахував особу ОСОБА_1 , який раніше не допускав порушень митних правил, його пояснення з приводу вчиненого правопорушення, які вказують на необізнаність вартості товару, який йому передали у дарунок, також те, що його дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам, враховуючи асортимент, кількість та вартість не задекларованого товару, мотиви вчиненого правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у виді штрафу і конфіскації товарів, що передбачено санкцією ст. 472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Виходячи з наведеного, суд 1 інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено. 

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Північної митниці Держмитслужби – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 – без змін. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. О. Акуленко