ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/450/20	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Колоколов С.І., Разюк Г.П., 

секретар судового засідання Станкова І.М., 

за участю представників сторін:
від позивача -  Лемещук Н.В. (адвокат),
від відповідача -  Бєлосевич О.Б. (адвокат),
від третьої особи - не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Політех-Транс»
на рішення Господарського суду Одеської області від 13.07.2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Політех-Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОРС СЕК`ЮРИТІ»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Підприємства з іноземними інвестиціями «ГЛЕНКОР АГРІКАЛЧЕР Україна»
про стягнення 1    917 498, 38 грн., -

ВСТАНОВИЛА: 

В лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Політех-Транс» (далі - ТОВ «Політех-Транс», позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОРС СЕК`ЮРИТІ» (далі - ТОВ «БОРС СЕК`ЮРИТІ», відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  на стороні позивача Підприємство з іноземними інвестиціями «ГЛЕНКОР АГРІКАЛЧЕР Україна» (далі - Підприємство, третя особа) про стягнення збитків, завданих неналежним виконанням умов договору в порядку регресу у розмірі 1  917  498,38 грн. (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19.05.2020).
Позов обґрунтований  тим, що між третьою особою та ТОВ «Політех-Транс» був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування, за умовами якого позивач зобов`язався за плату і рахунок третьої особи надати або організувати надання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу третьої особи (зерна сільськогосподарських культур) залізничним договором. Для виконання вказаного договору, позивач уклав з відповідачем договір на охорону і супровід вантажів, за умовами якого відповідач приймає на себе обов`язки по забезпеченню охорони та супроводу вагонів під час слідування вантажу залізницями України, в тому числі на початкових, транзитних і кінцевих станціях залізниць України. 
З 28.07.2019 по 30.07.2019 на станції Щаслива відбулось пакування та пломбування 24 вагонів. Відповідно до акту прийому-передачі вантажу від 30.07.2020 відповідач прийняв під охорону та супроводження зазначені вагони з вантажем. Однак, після прибуття вищевказаних 24 вагонів на станцію призначення Жовтнева під час їх зважування було виявлено недостачу вантажу в розмірі  169,5 тонн, про що було складено відповідні акти недостачі.
Позивач зазначає, що оскільки відповідач намагається уникнути відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за Договором охорони та незабезпечення ним схоронності вантажу, позивач був вимушений відшкодувати третій особі вартість недостачі даного вантажу із власних коштів позивача. У зв`язку з чим, на думку позивача він набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відповідачу відшкодування. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.07.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що представник ТОВ «БОРС СЕК`ЮРИТІ» не був присутній при завантаженні і зважуванні вантажу та опломбуванні вагонів з вини ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС». Позивачем не надано до суду належних доказів того, що відповідачем було завдано позивачу збитки, а також належних доказів на підтвердження компенсації позивачем завдані збитки третій особі. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Політех-Транс» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, прийнято на підставі не повністю встановлених обставин, які мають значення для справ, з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт зазначає, що суд не дослідив, обставину щодо належного прийняття відповідачем вантажу під охорону 30.07.2019 за відповідним актом прийому-передачі вантажу під охорону. Також, суд не дослідив та не зробив висновок, що навіть при тому, що рознарядка №1 від 26 липня 2019 року надійшла до відповідача із запізненням, відповідач фактично прийняв вантаж під охорону 28 липня 2019 року за двома відповідними актами прийому-передачі вантажу під охорону, що підтверджується підписами представника відповідача на вказаних актах.
Крім цього, суд першої інстанції, на думку позивача, не надав оцінку наявного в матеріалах справи листа Станції Знам`янка Виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» від 29.04.2020. 
ТОВ «Політех-Транс» вважає, що недостача вантажу виникла внаслідок порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за Договором охорони. Відшкодувавши вартість втраченого вантажу його власнику (третій особі) в повному обсязі згідно направленої власником вантажу претензії, Позивач набув право зворотньої вимоги (регресу) до відповідача. При цьому збитками позивача в розумінні Цивільного та Господарського кодексів України є грошові кошти в сумі 1  917 498,38 грн., які Позивач витратив із власних обігових коштів для задоволення претензії власника майна (третьої особи). Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням відповідачем своїх обов`язків з охорони майна, внаслідок чого була заподіяна шкода у вигляді недостачі майна третьої особи, та збитками позивача, які полягали у витратах позивача, спрямованих на відшкодуванні цієї шкоди третій особі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 09.09.2020.
31.08.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи викладені в апеляційній скарзі не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Так, відповідач зазначає, що його представник не був присутній при завантаженні і зважуванні вантажу та опломбуванні вагонів з вини позивача тому мав уяву стосовно кількості вантажу лише виходячи з документів отриманих від позивача, у зв`язку з цим, прийняття під охорону та з під охорони вантажу відбулось лише за пломбами. На момент прибуття вагонів на кінцеву станцію, так і в момент зважування та передачу вагонів з під охорони всі пломби були в наявності та цілі. Відповідач вважає, що позивач не надав до суду належних доказів, що ТОВ «БОРС СЕК`ЮРИТІ» завдало збитки ТОВ «Політех-Транс». 
Судове засідання призначене на 09.09.2020 не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Разюк Г.П.
Ухвалою суду від 17.09.2020 сторін було повідомлено про те, що наступне судове засідання відбудеться 12.10.2020.
Представник третьої особи  в  судове засідання 12.10.2020 не з`явився хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. ст. 42,    46 ГПК України, не скористався.
Проте, така неявка представника  третьої особи не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду та повідомлення сторін, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.
Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на те, що всі сторони належним чином повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. 
Представник позивача в судовому засіданні 12.10.2020 надала пояснення, в яких підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню, а рішення суду першої інстанції скасувати.
В судому засіданні 12.10.2020 представник відповідача надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивач та відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2019 між Підприємством (покупець) та ТОВ «Гермес-Трейдінг» (продавець) був укладений договір поставки №VP-02696, за умовами якого, продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець-прийняти і оплатити ріпак вищого класу, українського походження, врожаю 2019 року та /або 1-го класу, українського походження, врожаю 2019, на умовах EXW «Франко-елеватор» - ХПП Добронадіївське, ТОВ (п. 1.1. Договору). Ціна товару становить 9  750,00 грн. без ПДВ за 1 (одну) тонну (п. 3.1. Договору). 
16.07.2019 року між Підприємством (клієнт) та ТОВ «ПОЛІТЕХ- ТРАНС» (експедитор) був укладений Договір № ТЕП-05/19 на транспортно-експедиційне обслуговування, за умовами якого, Експедитор зобов`язався за плату і за рахунок Клієнта надати або організувати надання визначених вищевказаним договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу Клієнта (зерна сільськогосподарських культур) залізничним транспортом (п. 1.1. Договору).
Для забезпечення виконання доручень Клієнта експедитор зобов`язаний від власного імені укласти необхідні договори з залізницями, підприємствами залізничного транспорту, а також іншими підприємствами, які беруть участь в процесі перевезення вантажів Клієнта (п. 2.1.1. Договору). 
Відповідно до п. 2.1.16. Договору експедитор організовує охорону вантажів під час їх перевезення.
Згідно з Додатком № 1 до Договору експедирування Позивач у період з 16.07.2019 року по 30.07.2019          року повинен був організувати перевезення 1 430,00 (+/- 5%) тон ріпаку за маршрутом ТОВ «Добронадіївське ХПП» - Термінал ТОВ «ЄВТ Грейн».
16.07.2020 року між ТОВ «ПОЛІТЕХ- ТРАНС» (замовник) та ТОВ «БОРС СЕК`ЮРИТІ» (виконавець) був укладений договір на охорону і супровід вантажів № 4/СВ-19, за умовами якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по забезпеченню охорони та супроводу вагонів, під час слідування вантажу залізницями України, в тому числі на початкових, транзитних і кінцевих станціях залізниць України (п. 1.1. Договору охорони).
Відповідно до п. 1.3. Договору охорони, охорона і супровід здійснюється виконавцем з моменту прийняття вантажу в пункті отримання, зазначеного замовником, до моменту здачі вантажу згідно рознарядки (Додаток № 3 до Договору охорони) представником виконавця замовнику або представнику замовника. 
Кількість вантажу, що передається під охорону виконавцю, визначається (вимірюється) спільно представниками замовника і виконавця шляхом зважування кожного вагона окремо з обов`язковим відчепленням. Зважування відбувається після завантаження вантажу для визначення «Ваги БРУТТО». Ці дані вказуються в Акті прийому - передачі вантажу під охорону (Додаток № 2 до Договору охорони), який підтверджує кількість прийнятого вантажу під охорону (п. 2.2. Договору охорони).
Згідно з п. 2.5. Договору охорони, кількість вантажу, що прибув визначається (вимірюється) спільно представниками замовника або іншими особами ним вказаній (зокрема вантажоодержувачу) і виконавця шляхом зважування кожного вагона з обов`язковим відчепленням. Зважування відбувається перед розвантаженням - для визначення «Ваги БРУТТО» з урахуванням погрішності зважування і норми природних втрат, але не більше 0,5% на партії вагонів, що охороняються, згідно рознарядки. 
Відповідно до п.3.1.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно, не менше ніж за добу в письмовій формі повідомити Виконавця про навантаження, шляхом надання рознарядки (Додаток № 3), із зазначенням кількості вантажу і маршруту прямування вантажу.
          Виконавець зобов`язаний прийняти під охорону вантаж на підставі акту приймання-передачі вантажу під охорону від Замовника до виконавця відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. Договору, здійснювати охорону і супровід вантажу з моменту прийняття під охорону до здачі Замовнику, невідкладно повідомляти правоохоронні органи та Замовника про виявлення будь-яких злочинних та /або протиправних дій або спроб вчинення таких дій з боку третіх осіб по відношенню до вантажу, брати участь в здачі вантажу Замовнику в порядку, передбаченому п. 2.4., 2.5., 2.6. Договору, нести відповідальність за втрату та/або недостачу вантажу з моменту прийняття його під охорону і до моменту здачі Замовнику в розмірі вартості втраченого (відсутнього) вантажу, при підтвердженні факту втрати (відсутності) відповідними документами (Додаток №2), за винятком випадків зменшення кількості вантажу, викликаного несправністю вагона, а також перевантаження вантажу в іншій вагон (вагони) під час перевезення в зв`язку з виявленими співробітниками залізниці несправностями вагона (вагонів) (п.п. 3.2.1. - 3.2.5. Договору охорони). 
          Пунктом 6.1. договору сторони узгодили, що виконавець несе відповідальність за втрату та/або недостачу вантажу в розмірі вартості втраченого (відсутнього) вантажу з урахуванням п. 2.5 Договору, за винятком випадків зменшення кількості вантажу, викликаного несправністю вагона, а також перевантаження вантажу в інший вагон (вагони) під час перевезення у зв`язку з виявленими співробітниками залізниці несправності вагона (вагонів). Претензії щодо втраченого (відсутнього) вантажу приймаються виконавцем у разі, якщо недостача вантажу перевищує параметри, зафіксовані в п. 2.5. Договору. 
          Цей Договір укладено строком на 1 (один) календарний рік та діє з 16.07.2019 до 16.07.2020 включно (п. 9.2. Договору).
          На виконання умов Договору охорони, позивач повідомив рознарядкою №1 від 26.07.2019 відповідача про дату та час завантаження вагонів (26.07.2019), кількість вагонів (25), залізничним вантажовідправником є ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС», вантажоодержувачем - ТОВ «ЄВТ Грейн», відправлення вантажу здійснюється зі станції Щаслива Одеської залізниці - код 410608 (далі - «станція Щаслива») до станції Жовтнева Одеської залізниці - код 418101 (далі - «станція Жовтнева»). Рознарядка № 1 від 26.07.2019 без зауважень та заперечень підписана повноважними представниками сторін та скріплена печатками юридичних осіб, у зв`язку з чим, судова колегія приймає до уваги саме дану рознарядку (т.1, а.с. 28). 
          Також, матеріали справи містять рознарядку № 1 від 26.07.2019 (т.1, а.с. 157) та рознарядку №1 від 29.07.2019 (т.1, а.с. 90), проте зазначені документи судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони не містять підпису та печатки відповідача. 
          Судова колегія враховує пояснення відповідача, що останній отримав рознарядку №1  від позивача 29.07.2019, про що не заперечує останній. 
Згідно із залізничними накладними з 28.07.2019 по 30.07.2019 року на станції Щаслива відбулося пакування та пломбування наступних 24 вагонів: №№95368205, 95683413, 95692224, 95801189, 95828463, 95695748, 95668638, 95666806, 95692133, 95756581, 95346300, 95831228, 95352282, 95616173, 95677936, 95327813, 95355889, 95681276, 95833760, 95625877, 95642013, 95757738, 95541348, 95536355 (т. 1, а.с. 29-31).
30.07.2019 відповідач прийняв під охорону вантаж в кількості 24 вагони на станції Щаслива, що підтверджується підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим печатками юридичних осіб актом прийому-передачі вантажу під охорону (т. 1,а.с. 32-33).   
При цьому, судова колегія зазначає, що акт прийому-передачі вантажу під охорону від 30.07.2019 у кількості 17 вагонів містить додатковий запис, що прийняв вагони по пломбам у 8.00 30.07.2019, через пізню рознарядку відправника на навантаження (т.1, а.с. 32), однак судова колегія вважає, що вказане свідчить про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором охорони, оскільки за умовами останнього відповідач приймає на себе обов`язки по забезпеченню охорони та супроводу вагонів з вантажем, а не пломб. Будь-яких змін або доповнень до договору охорони, що зміни предмету договору,  відповідно до вимог п. п. 9.4. та 9.5. сторони не оформлювали. 
31.07.2019 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату послуг с супроводження та охорони вантажу в опломбованих вагонах  (24 вагона) № 61, який оплачений позивачем 02.08.2019 платіжним дорученням №4333 на суму  9 875,00 грн. та 12.08.2019 платіжним дорученням №4269 на суму 9 875,00 грн. (т. 1, а.с. 25-27).
З пояснень представника відповідача вагони прибули на кінцеву станцію Жовтнева 06 серпня 2019 року, після чого були переміщенні на закриту адміністративну територію станції Жовтнева, яка знаходиться під охороною особового складу «Херсонського загону воєнізованої охорони» На дану територію представника ТОВ «БОРС СЕК`ЮРИТІ» допущено не було. При цьому в матеріалах справи відсутні докази недопущення представника відповідача на закриту адміністративну територію станції Жовтнева. Також в матеріалах справи будь-які претензії відповідача з приводу його не допуску. 
Судова колегія не приймає до уваги лист-відповідь залізниці №НОРШ-14/767 від 05 вересня 2019 року на звернення відповідача від 14.08.2019, відповідно до якого було повідомлено відповідача про те, що для врегулювання питання про допуск представників відповідача на територію охоронних об`єктів рекомендовано відповідачу звернутись до «Служби воєнізованої охорони» Регіональної філії «Одеська залізниця», оскільки відповідач не звернувся з листом до залізниці своєчасно, а саме 06.08.2019, коли вагони прибули на станцію Жовтнева та  переміщені на закриту адміністративну територію. 
Судова колегія вважає, що зазначене є порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором охорони, а саме п. 3.2.2., за яким останній здійснює охорону і супровід вантажу з моменту прийняття під охорону до здачі замовнику. 
08 серпня 2019 року вагони були зважені, під час зважування було виявлено недостачу вантажу у вагонах №№ 95642013, 95757738, 95541348, 95625877, 95668638, що підтверджується актами на недостачу по Брутто, які підписані без зауважень майстром зміни, ваговиком, представником відправника та представником відповідача (т.1, а.с. 34-37). Недостача по Брутто у вищевказаних вагонах, також, підтверджується актом прийому-передачі вантажу з охорони від 08.08.2019 підписаного та скріпленого печаткою повноважним представником відповідача (т.1, а.с. 33). 
11 серпня 2019 року  під час зважування вагонів було виявлено недостачу вантажу у вагонах №№ 95668638, 95756581, 95692133, 95355889, що підтверджується актами на недостачу по Брутто, які підписані без зауважень майстром зміни, ваговиком та  представником відправника (т.1, а.с. 38-41). Недостача по Брутто у вищевказаних вагонах, також, підтверджується актом прийому-передачі вантажу з охорони від 10.08.2019 підписаного та скріпленого печаткою повноважним представником відповідача, з відміткою, що пломби в наявності та цілі (т.1, а.с. 32). 
20.08.2019 року третьою особою на адресу позивача  була направлена претензія з вимогою про відшкодування збитків в розмірі в розмірі 1  917  498,38 грн., пов`язаних із недостачею вантажу (т.1, а.с. 42-43).
27.08.2019 року позивач, у свою чергу, направив відповідачу претензію про відшкодування збитків, пов`язаних із недостачею вантажу, заподіяних відповідачем неналежним виконанням  своїх  обов`язків за Договором охорони (т.1,а.с.44-48). Яку відповідач залишив без відповіді та задоволення. 
Позивач та третя особа в результаті переговорів та обміну листами від 25.11.2019 за вих.№207 та від 28.11.2019 за вих.№21/11/19 дійшли домовленості про поетапне відшкодування збитків.
Так, згідно із  домовленістю позивачем було перераховано на рахунок третьої особи суму коштів у загальному розмірі 1  917  498,38 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 4556 від 29.10.2019 на суму 159  790,00 грн., № 4610 від 25.11.2019 на суму 159  790,00 грн., № 4618 від 27.11.2019  на суму 1  000  000,00 грн., №4714 від 15.01.2020 на суму 200  000,00 грн., № 4771 від 19.02.2020 на суму 198  959,19 грн. та № 4839 від 23.30.2020 на суму 198  959,19 (т.1, а.с. 52-55, 222-223). Крім цього, третя особа підтвердила отримання вищевказаних сум (т. 1, а.с. 245).
Отже, звертаючись із позовом до суду ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС» просить в порядку зворотної вимоги (регресу) стягнути з відповідача у розмір виплаченого третій особі  відшкодування, які для позивача є збитками, у зв`язку з неналежним виконанням відповідача своїх зобов`язань за договором охорони. 
Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. 
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною, матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. 
При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. 
Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України
За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).
Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 ЦК України). 
Враховуючи, що втрата вантажу відбулась у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором охорони, судова колегія дійшла висновку, що відповідач несе відповідальність за втрату вантажу, що також відповідає умовами п. 6.1. Договору охорони. 
При цьому за статтею 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. 
Таким чином право на стягнення з третіх осіб збитків в порядку регресу має особа, яка такі збитки відшкодувала. 
Отже, відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.
Факт завдання збитків позивачу на суму  1  917  498,38 грн. (заявлену до стягнення суму)  підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.  Відповідач відсутність своєї вини у втраті вантажу не спростував, натомість відповідач не забезпечив належним чином схоронності вантажу, відповідно до умов договору охорони, у  зв`язку з чим мала місце втрата вантажу, наявність причинного зв`язку між діями відповідача та завданими збитками, судова колегія вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача  1  917  498,38 грн.
При цьому судова колегія зазначає, що суд першої інстанції в оскарженому рішенні звернув увагу, що відомостей з відміткою банку про переведення ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС» грошових коштів на рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями  «ГЛЕНКОР АГРІКАЛЧЕР Україна» надано не було, а також відсутні докази того, що на рахунок останнього зараховані грошові кошти, які поступили від ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС». Проте, в матеріалах справи наявні належним чином завірені копії платіжних доручень, за якими позивач перерахував третій особі грошові кошти, як компенсацію збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем умов договору охорони (т.1, а.с. 52-55, 222-223). 
Зазначені платіжні доручення містять печатки банку. Відповідно до п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (зі змінами від 18.09.2012). 
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відкликання ініціатора переказу (позивача) до списання суми коштів з його рахунку та те, що третя особа підтвердила отримання вищевказаної суми грошових кошів в розмірі  1  917  498,38 грн., то судова колегія вважає, що платіжні доручення наявні в матеріалах справи, є належними доказами перерахування позивачем третій особі грошових кошти, як компенсацію збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем умов договору охорони, у зв`язку з чим у позивач набув право вимоги до відповідача щодо сплати ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС» збитків в порядку регресу.  
Крім цього, судова колегія зазначає, що матеріали справи містять лист транзитної станції Знам`янка Виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» від 29.04.2020, на який не звернув уваги суд першої інстанції приймаючи рішення,  в якому повідомлено, що вагони №№95668638, 95692133, 95756581, 95355889 (в яких після прибуття на кінцеву станцію та їх зважування була виявлена істотна недостача) прибували на станцію Знам`янка 01.08.2019 року поїздом №2301 о 02 год. 30хв. на 8 колію Фастівського парку, які прослідували динамічні тензометричні вагонні ваги «ВТВ-25ДР1Т» без зауважень. 
Вагони №№95625877, 95642013, 95757738, 95541348 (в яких після прибуття на кінцеву станцію та їх зважування була виявлена істотна недостача) прибували на станцію Знам`янка 04.08.2019  поїздом №2301 о 10год. 15хв. на 4 колію Фастівського парку, які прослідували динамічні тензометричні вагові ваги «ВТВ-25ДР1Т» без зауважень.
Недостача вантажу у вищевказаних вагонах на станції Знам`янка була виявлена в розмірі менше 2% від маси брутто вагона (т. 1, а.с. 185). 
Отже, матеріалами справи підтверджено, що понаднормової недостачі вантажу та суттєвих відхилень в масі  брутто вагонів у порівнянні із перевізними документами та актами прийому-передачі вантажу під охорону виявлено не було, нестача вантажу в обсязі понаднормативних втрат відбулась після проходження вагонами транзитної ст. Знам`янка, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків з охорони вантажу. 
Враховуючи викладене, судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що відсутність представника відповідача при завантаженні, зважуванні вагонів позбавило останнього інформації стосовно реальної ваги завантаженого вантажу,  адже лист транзитної станції Знам`янка Виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» від 29.04.2020  підтверджено, що маса брутто 24-х вагонів, була приблизно такою ж, що й маса завантажених вагонів на станції Щаслива, згідно актів  приймання-передачі вантажу під охорону від 24 та 30 липня 2019 року. 
З урахуванням викладеного, позивачем належними засобами доказування доведено суду склад цивільного правопорушення, зокрема, факт порушення відповідачем зобов`язання - виконання визначених договором на охорону і супровід вантажів, розмір збитків - вартість втраченого майна в розмірі 1  917  498,38 грн., причинно-наслідковий зв`язок між цими втратами та протиправною поведінкою охорони - Відповідача, а також те, що відсутність вини останнього не доведено.
Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що втрата вантажу сталася не з його вини, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог та апеляційної скарги ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС».
Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. 
Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Одеської області від 13.07.2020, як прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову. З огляду на це апеляційна скарга ТОВ «ПОЛІТЕХ-ТРАНС» підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 288 ГПК України, 
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Політех-Транс» задовольнити. 
          Рішення Господарського суду Одеської області від 13.07.2020 - скасувати, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Політех-Транс»  - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БОРС СЕК`ЮРИТІ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Політех-Транс» збитки, завдані неналежним виконанням умов договору, в порядку регресу у розмірі  1  917  498,38 грн., судовий збір за подання повної заяви - 28  762, 48 грн.  та судовий збір за подання апеляційної скарги - 43  143,71 грн.
Видачу наказів на виконання даної постанови з зазначенням повних реквізитів сторін доручити  Господарському суду Одеської  області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 13.10.2020.

Головуючий суддя:                                                                      Головей В.М.

Судді:                                                                                Колоколов С.І.

                                                                                                     Разюк Г.П.