У Х В А Л А  
14 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 451/123/16-ц
провадження № 61-15631ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області про поновлення на роботі й оплату праці за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням  Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області від 29 грудня 2015 року № 44. 
Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді прибиральниці в Дмитрівському навчально-виховному комплексі Радехівського району Львівської області з 29 грудня 2015 року. 
Стягнуто з відповідача на користь позивача 7 171,56 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2015 року по 23 травня 2016 року. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постановою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення  апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року залишено без змін.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року відмовлено і залишено це судове рішення в силі.
24 жовтня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, направила на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду                            від 23 вересня 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору. 
У грудні 2020 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки скарги усунуто.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підстави касаційного оскарження.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що судом апеляційної інстанції було неправильно застосовано частину другу статті 47, пункт перший частини другої статті 423 ЦПК України, статтю 147, частину четверту статті  149.КЗпП (абзац другий статті 389 ЦПК України).
За таких підстав касаційна скарга  ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України.
Скаржник звільнена від сплати судового збору на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами.
Витребувати з Радехівського районного суду Львівської області матеріали цивільної справи №451/123/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області про поновлення на роботі й оплату праці за час вимушеного прогулу.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
Є. В. Петров
О. С. Ткачук