ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 824/171/18-а
адміністративне провадження № К/9901/62224/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в касаційній інстанції адміністративну справу №824/171/18-а
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЗТ Мирне» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на постанову  Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Полотнянка Ю.П., суддів Загороднюка А.Г., Драчук Т.О.
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У лютому 2018 року ТОВ «АТЗТ Мирне»  звернулось до суду з позовом, в якому просило:
-          визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщука М.Ю. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП№53958659 від 02.02.2018;
-          скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП№53958659 від 02.02.2018;
-          визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщука М.Ю. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55735706 від 07.02.2018;
-          скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№55735706 від 07.02.2018 року.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору є неправомірними та такими, що суперечать положенням Закону України "Про виконавче провадження" та порушують його права. При цьому, позивач стверджував, що наказ про примусове виконання ухвали Господарського суду Хмельницької області від 07.12.2017 в справі 924/1319/15 виконано у повному обсязі, в тому числі стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 серпня                2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
4.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчому провадженні ВП№ 53958659 виконавчий збір у розмірі 1 084 652,60 грн не сплачений ТОВ "АТЗ "Мирне", підстав для звільнення від сплати виконавчого збору на підставі п.1 ч.1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII не передбачено, а тому відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору ВП №53958659 від 02.02.2018 та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55735706 від 07.02.2018. 
5.          Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від  08 серпня 2018 року; прийнято нове судове рішення, яким  адміністративний позов задоволено повністю; визнано незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщука Миколи Юрійовича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП№53958659 від 02 лютого 2018 року та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору ВП№53958659 від 02 лютого 2018 року; визнано незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщука Миколи Юрійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого ВП№55735706 від 07 лютого 2018 року та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№55735706 від 07 лютого     2018 року. Стягнути на користь ТОВ "АТЗТ Мирне" за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області судові витрати в розмірі 8 810,00 грн.
6.          Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 084 652, 60 грн, визначення розміру та стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наказ Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2016 №924/1319/15 державним виконавцем не виконано, сума грошових коштів за наказом з боржника в порядку примусового виконання рішення не стягувалась та стягувачу не поверталась. 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись із постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року, посилаючись на порушення судом  апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
8.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано, що частина перша та друга статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем. Разом з тим, частина третя статті 40 Закону №1404-VIII є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила, встановлені частинами першою та другою статті 27 зазначеного Закону, не можуть застосовуватися. Тобто, стягувач звернувся з заявою про повернення виконавчого документу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, у зв`язку з чим настають наслідки, які передбаченні частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII - якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору. Касаційна скарга містить посилання на помилкове стягнення судового збору в розмірі  8 810 грн.
IV. Позиція інших учасників справи
9.          Позивач подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
V. Рух справи в суді касаційної інстанції
10.          Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від               16 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження.
11.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 07 травня 2020 року №752/0/78-20.
12.          Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду  від           18 травня 2020 року касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області прийнято до провадження.   
13.          Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду   від          01 грудня 2020 року справу призначено до розгляду розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 03 грудня 2020 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
14.          Як установлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.01.2016 р. у справі №924/1319/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗ "Мирне" на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" 5992739,78 грн (п`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі сімсот тридцять дев`ять гривень 78 копійок) основної заборгованості по кредиту, 734890,49 грн. (сімсот тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто гривень 49 копійок) заборгованості зі сплати процентів, 1610433,93 грн (один мільйон шістсот десять тисяч чотириста тридцять три гривні 93 копійки) пені, 8000,00 (вісім тисяч гривень 00 копійок) штрафу, 89309,76 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч триста дев`ять гривень 76 копійок) 3% річних, 2419152,04 грн. (два мільйони чотириста дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дві гривні 04 копійки) інфляційних втрат. Даний обов`язок є солідарним. Солідарний боржник - товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" (а.с. 120-125).
15.          На виконання вказаного рішення Господарським судом Хмельницької області 12.03.2016 видано наказ №924/1319/15.
16.          18.05.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщуком Миколою Юрійовичем розглянуто заяву стягувача та відкрито виконавче провадження №53958659 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2016  №924/1319/15, в якій, з урахуванням постанови державного виконавця від 09.06.2017 про внесення виправлення у процесуальний документ, визначено суму стягнення виконавчого збору - 1085452,60 гривень.
17.          Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.12.2017 в справі №924/1319/15 задоволено заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні №53958659 з ПАТ "Брокбізнесбанк" на ТОВ "АТЗТ "Мирне". 
18.          На підставі ухвали Господарського суду Хмельницької області від 07.12.2017 у справі №924/1319/15 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщуком Миколою Юрійовичем 01.02.2018 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні №53958659 з ПАТ "Брокбізнесбанк" на ТОВ "АТЗТ "Мирне". 
19.          02.02.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщуком Миколою Юрійовичем у ВП №53958659 винесено постанову, згідно пункту 1 якої виконавчий документ, а саме наказ Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2016 №924/1319/15 вирішено повернути стягувачу.
20.          Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Самокіщука Миколи Юрійовича від 07.02.2018 відкрито виконавче провадження про стягнення виконавчого збору від 02.02.2018 у ВП №53958659, вирішено стягнути з боржника ТОВ "АТЗТ "Мирне" виконавчий збір у розмірі 1084652,60 гривень. 
21.          Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
22.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23.          Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з цим позовом, далі - КАС України)
Частина друга статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
24.          Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIІІ (далі - Закон №1404-VIІІ; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Також частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
За приписами частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою  статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої  статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
25.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
26.          Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що на момент виникнення спірних правовідносин обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору були: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. 
27.          Колегія суддів Верховного Суду вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про те, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника грошових коштів, є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.
28.          Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних норм матеріального права вже була висловлена в постанові  Великої Палати Верховного Суду від                    11 березня 2020 року в справі №2540/3203/18, постановах Верховного Суду від                15 лютого 2018 року в справі №910/1587/13, від 28 лютого 2019 року в справі №819/1116/17, і колегія суддів Верховного Суду не знаходить підстав для відступу від неї.
29.          Таким чином, обґрунтованими є висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем неправомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 084 652, 60 грн, визначення розміру та стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наказ Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2016  №924/1319/15 державним виконавцем не виконано, сума грошових коштів за наказом з боржника в порядку примусового виконання рішення не стягувалась та стягувачу не поверталась.
30.          Твердження касатора про те, що виконавчий збір стягується незалежно від того, чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом є помилковими, оскільки у разі стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або стягнення його без реального виконання рішення суду.
31.          Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильні по суті висновки суду апеляційної інстанції.
32.          Разом з тим, правильно вирішивши спір по суті, суд апеляційної інстанції допустився помилки в частині визначення суми судового збору, що підлягала стягненню на користь ТОВ "АТЗТ Мирне" за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, з огляду на наступне.
33.          Статтею 139 КАС України врегульовано порядок розподілу судових витрат у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а саме: такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
34.          Так, стягуючи судовий збір, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1762 грн, що підтверджується квитанцією №30103799 від 22.02.2018 (а.с.18), за подання апеляційної скарги на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 сплачено 1762 грн, згідно з платіжним дорученням №229 від 29.03.2018 (а.с.31), за подання апеляційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.08.2018 сплачено судовий збір в сумі 5286,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №114 від 10.08.2018 (а.с.231), а тому розмір судових витрат в сумі 8 810 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
35.          Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
36.          Отже, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду позивач мав сплатити 2643 грн (1762*150), але згідно з платіжним дорученням №114 від 10.08.2018 помилково сплатив  5286,00 грн.
37.          У зв`язку з наведеним, сума судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача становить 6167 грн, а не  8 810 грн, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні у вказаній частині.
38.          Отже, з огляду на приписи частини першої статті 351 КАС України касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення зміні в частині суми судових витрат.
IХ. Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області задовольнити частково.
2.          Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року змінити, виклавши абзац шостий резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" (59321, Чернівецька область, Кіцманський район, с. Оршівці, код ЄДРПОУ 35642878) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області судові витрати в розмірі 6167 (шість тисяч сто шістдесят сім) грн». 
3.          В решті рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.
4.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                 О. Р. Радишевська
                                                                                          С.А. Уханенко