ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 808/3977/13-а
адміністративне провадження № К/9901/28922/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» до  Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на постанову  Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року (суддя Нечипуренко О.М.) та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року (судді: Коршун А.О. (головуючий), Панченко О.М., Чередниченко В.Є.) у справі  № 808/3977/13-а.

У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
Короткий зміст позовних вимог
1. Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» (далі - позивач, підприємство ЗДП «Кремнійполімер») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області  (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень                                   № 00000632200 від 27.02.2013, № 0000023500/865 від 12.11.2012, № 0014301702 від 25.01.2013.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення                                  № 00000632200 від 27.02.2013, № 0000023500/865 від 12.11.2012, № 0014301702 від 25.01.2013 були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.01.2013 № 0014301702, в частині донарахування ЗДП «Кремнійполімер» податкового зобов`язання по податку з доходів найманих працівників в сумі               15 933,97 грн за основним платежем та 2 390,08 грн штрафних санкцій. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 00000632200 від 27.02.2013, № 0000023500/865 від 12.11.2012,                  № 0014301702 від 25.01.2013 (крім задоволених позовних вимог - в частині донарахування ЗДП «Кремнійполімер» податкового зобов`язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 15 933,97 грн за основним платежем та                2 390,08 грн штрафних санкцій), діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідачем було надано належні та достатні докази на підтвердження порушень позивачем вимог чинного податкового законодавства та правомірності прийняття оскаржуваних рішень, що не було спростовано відповідачем.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ЗДП «Кремнійполімер» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року в частині незадоволених позовних вимог та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги ЗДП «Кремнійполімер» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ЗДП «Кремнійполімер» (00203625), зареєстровано як юридичну особу 14.09.1993 виконавчим комітетом Запорізької міської ради. Як платник податків, у тому числі ПДВ, позивач перебуває на податковому обліку у відповідача у справі. Контролюючим органом у період з 03.09.2012 по 28.09.2012 було проведено виїзну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 по 30.06.2012 за результатами якої було складено акт № 891/22-022/00203625 від 19.10.2012.
Згідно вказаного акта перевірки контролюючим органом за результатами перевірки було зроблено висновки про: порушення пп. 139.1.9 ст.139, п.138.2 ст. 138, п. 44.1,       п. 44.2, п.44.3 ст. 44, п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 Податкового кодексу України, п.п. 4.1.6 п.4.1. ст.4, п.п. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до заниження податку до сплати у сумі 1  718 142,50 грн, та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік всього у сумі 17  512 001,21 грн; порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що призвело до прострочення терміну розрахунків в іноземній валюті по експортним операціям згідно договорів: Договір №66 від 15.04.2010 «СНINA BLUESTAR INТЕRNАТІONAL СНЕМІСAL СО. LTD.», N0.19 ВЕІSАNHUAN Т.RD.СНAOYANG DISТВЕIJING СНINА у періоді з 12.10.2011 по 02.09.2012, Договір №kusec-1/117-КП від 13.07.2011 Shin-Etsu Сhеmісаl Со.,Ltd, Йокогама/Токіо, Японія, у періоді з 02.03.2012 по 02.09.2012, Договір - поставки №110-КП від 10.09.2009 ЗАТ «Уралхимпродукт», Російська Федерація у періоді з 20.12.2011 по 12.10.2012 (по контрактам: контракт № РР-1323/68-80007-196825/04 від 25.04.2008 з Компанією «Sрасаr Еnterprise Limited» г.Лимасол, Кіпр та договір №ПП-1323/68-2007- 465-643 від 27.08.2007 ОАО «Казанский завод Синтетического каучука» Республика Татарстан, Росія ( ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області буде проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій); порушення п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; порушення п.п. 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджено Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004      № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 №40/10320, а саме - працівники підприємства звітували без подання одержувачем коштів платіжного який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів у на загальну сумі             22 042,70 грн; пункту 3 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за №105/5296;  порушення п.п. 1.3, 1.6 Інструкції     про службові     відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 (зі змінами внесеними наказами Мінфіну України від 05.07.2007 № 791), п.п. 1,8,15 розд.І, п. 11 розд. ІІ,                    п.п. 7,11,16 розд. ІІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 (зі змінами внесеними наказами Мінфіну України від 17.03.2011), пп. 9.10.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»; порушення п. 8.14. Правил використання готівкової іноземної валюти на території України, затвердженими постановою Правління НБУ від 30.05.2007 № 200, ст. 2 Закону України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» від 06.06.1995 № 217/95-ВР;  порушення пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7,    пп. 8.1.1. - 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, абзац «а» п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп 163.1.1.-.163.1.2 п.163.1 ст.163, пп. 164.2.2 та пп. 164.2.11    п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1-168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПКУ, за період з 01.10.2010 по 30.06.2012, а саме: неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі - 72 330,25 грн, в тому числі по періодам: за ІV кв. 2010 року - 13 929,80 грн, за 2011 рік - 55 468,23 грн, за період з 01.01.2012 по 30.06.2012 - 2 932,22 грн.
На підставі вказаного акта перевірки № 891/22-022/00203625 від 19.10.2012, контролюючим органом 12.11.2012 було прийнято податкові повідомлення-рішення № 0000013500, № 0000023500/865, № 0000531702. Позивач не погодившись із зазначеними рішеннями відповідача оскаржив їх в порядку адміністративного оскарження та за результатами розгляду скарг підприємства Державною податковою службою у Запорізькій області: податкове повідомлення-рішення            № 0000023500/865 від 12.11.2012 щодо зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 17  512 001,21 грн - залишено без змін; податкове повідомлення-рішення № 0000013500 від 12.11.2012 - скасовано в частині 55 415,33 грн - надмірно нарахованого податку на прибуток та у відповідній частині застосованих штрафних санкцій, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін;  податкове повідомлення-рішення               № 0000531702 від 12.11.2012 - скасовано в частині 8,00 грн - надмірно застосованих штрафних санкцій, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення - рішення залишено без змін.
У зв`язку з зазначеним відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення:                                   № 00000162200 від 28.01.2013, яким збільшено розмір грошового зобов`язання позивача з податку на прибуток у загальному розмірі на - 2  147 678,13грн;                  № 0014301702 від 25.01.2013, яким донараховано суми по податку з доходів найманих працівників у загальному розмірі 86 090,35 грн.
Також контролюючим органом податкове повідомлення-рішення № 0000062200 від 28.01.2013 було визнано недійсним та прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 00000632200 від 27.02.2013, яким визначено податкове зобов`язання позивача з податку на прибуток підприємств у розмірі 2  078 408,96 грн.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в ході проведених контролюючим органом попередніх планових документальних перевірок ЗДП «Кремнійполімер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства (акти:   № 68/08-03/00203625 від 04.06.2009 за період з 01.04.2007 по 31.12.2008, № 24/23-023/00203625 від 28.01.2011 за період з 01.01.2009 по 30.09.2010) по взаємовідносинам позивача з ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Майстер Трейд Сервіс» встановлено, що на підприємстві ЗДП «Кремнійполімер» по бухгалтерському рахунку 511 - довгострокові векселя, видані в національній валюті, станом на 13.04.2009 та 30.09.2010 (відповідно) обліковуються прості векселі видані ЗДП «Кремнійполімер» на загальну суму 62  800,00 грн, зокрема, вексель виписаний в адресу ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на суму 36 000,00 грн та вексель виписаний в адресу ТОВ «Майстер Трейд Сервіс» на суму 26 800,00 грн. Крім того, судами встановлено, що у 2000 році позивачем було видано простий вексель ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» за транспортування газу на суму        36  000,00 грн, строк погашення по векселю - за пред`явленням, але не раніше 2007 року, і на теперішній час вексель до сплати не пред`являвся; у 2008 році позивачем передано, а представником ТОВ «Майстер Трейд Сервіс» прийнято 1 (один) простий вексель № АА 0074384 від 16.05.2008 номінальною вартістю 26 800,00 грн по договору № 3 від 10.11.2007, акт  прийому - передачі № 1 від 16.05.2008, строк погашення по векселю - за пред`явленням, але не раніше 16.05.2009, і на теперішній час вказаний вексель до сплати також не пред`являвся. Тобто, з урахуванням зазначеного заборгованість позивача за виданими векселями становить        62  800,00 грн.
Строк сплати за векселем, який видано позивачем ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», зі строком платежу визначеного за пред`явленням, але не раніше 2007 року, що свідчить про те, що цей вексель може бути пред`явлений до сплати починаючи з 01.01.2008, тому строк позовної давності за вимогами, що випливають з цього простого векселя, спливає по закінченні трьох років, а саме - 31.12.2010; строк сплати за векселем, який видано позивачем ТОВ «Майстер Трейд Сервіс» зі строком платежу визначеного за пред`явленням, але не раніше 16.05.2009, що свідчить про те, що цей вексель може бути пред`явлений до сплати починаючи з 17.05.2009, тому строк позовної давності за вимогами, що випливають з простого векселя, спливає по закінченні трьох років, а саме - 17.05.2012. Перебіг трирічного строку на пред`явлення позовних вимог до акцептанта переказного векселя або до векселедавця простого векселя починається з дати настання строку платежу, зазначеного у векселі.
Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що встановлені ст. 70 Уніфікованого закону строки для пред`явлення позовних вимог за векселем є присічними, вони не можуть бути змінені за угодою сторін і не підлягають зупиненню або відновленню, та після їх закінчення припиняється дія матеріального права вимоги платежу від зобов`язаних за векселем осіб. У податковому обліку механізм відображення безоплатно отриманих основних фондів є таким: для цілей оподаткування прибутку вартість товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, є доходом з інших джерел та включається до складу валового доходу платника податку того звітного періоду, в якому їх було отримано на підставі пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України  «Про оподаткування прибутку підприємств», валовий дохід підприємства збільшується на суму, зазначену в первинних документах.
Щодо взаємовідносин позивача із суб`єктом господарювання ТОВ «Майстер Трейд Сервіс», то ці правовідносини з урахуванням дати їх виникнення врегульовано нормами Податкового кодексу України. Враховуючи встановлені обставини, а також положення п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, Закону України  «Про оподаткування прибутку підприємств», які регулюють відносини, що виникли між позивачем та ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» і ТОВ «Майстер Трейд Сервіс», суди дійшли висновку, що контролюючим органом за результатами проведеної перевірки було зроблено правильний висновок про порушення позивачем вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із вказаними контрагентами протягом перевіряємого періоду.
Щодо висновків відповідача за результатами проведеної перевірки стосовно регулювання безнадійної заборгованості позивача з ВАТ «Запоріжжяобленерго», судами попередніх інстанцій встановлено наступне. Так, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.04.2010 у справі № 12/58/09 затверджено реєстр вимог кредиторів, та майнові вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» до боржника ЗДП «Кремнійполімер», які заявлені у справі № 12/58/09, визнані судом та складають 15  398 914,89 грн, при цьому необхідно зазначити, що зазначена ухвала, а відповідно, і реєстр вимог кредиторів, ЗДП «Кремнійполімер» не оскаржувались.
Згідно декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік до рядка 02.3 (врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості) ЗДП «Кремнійполімер» на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 15.04.2010 у справі        № 12/58/09, та відповідно до пп. 12.1.5 п. 12.1 статті 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств по суб`єкту господарювання ВАТ «Запоріжжяобленерго» включило лише суму 10  687 816 грн, та з розшифровки рядка 02.3 у додатку К4 до декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік вбачається, що вказана заборгованість виникла по договору № 379 від 01.03.1993 та включена до рядка 02.3 на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 15.04.2010 у справі № 12/58/09.     
Різницю в сумі 4  027 427,72 грн (14  715 243,72 грн - 10  687  816,00 грн), яка виникла за договором № 379 від 01.03.1993 та визнана судом, не була включена ЗДП «Кремнійполімер» до розрахунку валових доходів по рядку 02.3 декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік, але будь-яких законодавчо визначених підстав для не включення цієї немає, з огляду на те, що сума 14  715 243,72 грн визнана судом (ухвала Господарського суду Запорізької області від 15.04.2010 у справі № 12/58/09).
З огляду на вищенаведене перевіркою повноти визначення валових доходів за 2010 рік по врегулюванню сумнівної (безнадійної) заборгованості, що виникла за договором № 379 від 01.03.1993 по взаємовідносинах з ВАТ «Запоріжжяобленерго», в порушення п.п. 4.1.6 п. 4.1. ст.4, п.п. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників по рядку 02.3 (врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості) декларації з податку на прибуток за 2010 рік всього на суму 4  027 427,72 грн.
Щодо пояснень позивача в адміністративному позові, які наведені в обґрунтування позовних вимог щодо взаємовідносин з ВАТ «Запоріжжяобленерго» щодо необізнаності позивача про існування вказаних рішень у справах  № 12/53/10 від 27.04.2010, № 12/146/10 від 01.09.2010 та №12/5009/4521/11 від 05.10.2011, оскільки представники позивача участі у судових справах не приймали, та рішення суду у цих справах на адресу позивача не надходили, суди попередніх інстанцій зазначили наступне. Згідно наданої копії рішення суду у справі № 12/53/10 від 27.04.2010, у зв`язку із неотриманням відповідачем (ЗДП «Кремнійполімер») поштової кореспонденції, направленої за юридичною адресою, на підставі статей 22, 33, 75 ГПК України, справу розглянуто за відсутності відповідача, рішення суду у цій справі, щодо стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго»,                    5 694 230,24 грн - основного боргу за використану активну електричну енергію та боргу з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, набрало законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису (рішення оформлене і підписане згідно із вимогами статті 84 ГПК України 05.05.2010).
Враховуючи зазначене, перевіркою повноти визначення валових доходів за 2010 рік по врегулюванню сумнівної (безнадійної) заборгованості, що виникла за договором № 11 від 01.11.2000 по взаємовідносинах з ВАТ «Запоріжжяобленерго» у періоді з березня 2009 року по січень 2010 року встановлено, що в порушення п.п. 4.1.6 п.4.1. ст.4, п.п. 12.1.5 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ЗДП «Кремнійполімер» занижено задекларовані суб`єктом господарювання показник по рядку 02.3 (врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості) декларації з податку на прибуток за 2010 рік на суму 5  694 230,24 грн.
Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 12/146/10 від 01.09.2010 щодо стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми 4  363 227,76 грн - основного боргу за використану активну електричну енергію та боргу з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, набрало законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису (рішення оформлене і підписане згідно із вимогами статті 84 ГПК України 03.09.2010).
Перевіркою повноти визначення валових доходів за 2010 рік по врегулюванню сумнівної (безнадійної) заборгованості, що виникла за договором № 11 від 01.11.2000 по взаємовідносинах з ВАТ «Запоріжжяобленерго» у періоді з лютого 2010 року по червень 2010 року встановлено, що в порушення п.п. 4.1.6 п. 4.1. ст. 4, п.п. 12.1.5         п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ЗДП «Кремнійполімер» занижено задекларований показник по рядку 02.3 (врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості) декларації з податку на прибуток за 2010 рік на суму 4  363 227,76 грн.
Рішення господарського суду Запорізької області у справі № 12/5009/4521/11 від 05.10.2011, щодо стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми 6  754 635,82 грн - основного боргу за використану активну електричну енергію та боргу з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, набрало законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису (рішення оформлене і підписане згідно із вимогами статті 84 ГПК України 06.10.2011, тобто в закону силу рішення вступило в 4 кварталі 2011року).
Таким чином, в порушення вимог п.п. 159.1.2 п. 159.1 ст. 159 Податкового кодексу України ЗДП «Кремнійполімер» по рядку 06.5 ІВ декларації з податку на прибуток підприємства за 2011 рік не зменшило витрати на вартість заборгованості, визнану судом у податковому періоді, на який припадає день набрання законної сили рішення суду про визнання такої заборгованості, а саме: по ВАТ «Запоріжжяобленерго» на суму 6  754 635,82 грн, що призвело до завищення витрат підприємства у 4 кварталі 2011 року на загальну суму 6  754 635,82 грн.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, підтверджені належними письмовими доказами, висновки контролюючого органу у акті перевірки № 891/22-022/00203625 від 19.10.2012 щодо взаємовідносин позивача у справі з підприємствами ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», ТОВ «Майстер Трейд Сервіс» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» є правомірними, а відповідно і податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобов`язання позивача по взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами, винесені у відповідності та на виконання приписів чинного податкового законодавства.
Також, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у ході проведеної перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 п. 7.1 ст. 7 Закону України пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п.п.19.2 «а» п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», пп. 164.2.2 п. 164.2, пп. 164.2.11 п. 164.2.1 ст. 164, 168.1.1-168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України за період з 01.01.2011 по 30.06.2012 внаслідок чого позивачем допущене неутримання, неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі - 72 330,25 грн, у тому числі за 4 квартал 2010 рік - 13 929,80 грн; 2011рік - 55 468,23 грн; 2012 рік -     2 932,22 грн, що зазначено у акті перевірки № 891/22-022/00203625 від 19.10.2012.
Згідно вказаного акта перевірки, судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено виплату заробітної плати працівникам підприємства відділом державної     виконавчої     служби (виплата згідно виконавчих листів), а саме: відділом державної виконавчої служби в 2010 році було виплачено заробітної плати в сумі - 84 100,93 грн та не перераховано податку в сумі - 12 615,14 грн; в 2011 році виплачено заробітної плати в сумі -        362 618,72 грн та не перераховано податку в сумі - 54 392,81 грн; в 2012 році -                   19 548,15 грн виплачено заробітної плати та не перераховано податку в сумі -             2 932,22 грн. За результатами перевірки встановлено порушення стосовно перерахування нарахованих та перерахованих сум податку з доходів фізичних осіб, а саме - порушення пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», станом на 01.01.2011, а саме: неперерахування податку з доходів фізичних осіб в сумі - 12 615,14 грн на отриману заробітну плату  в жовтні-грудні 2010 року. За період з 01.01.2011 по 30.06.2012 контролюючим органом встановлено порушення, а саме - неперерахування податку з доходів фізичних осіб в сумі -          57 325,03 грн на отриману заробітну плату.
Враховуючи встановлені фактичні обставини, положення пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, пп. 168.1.1-168.1.4 п 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що висновок контролюючого органу зроблений за результатами проведеної перевірки позивача щодо неутримання, неперерахування позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб протягом перевіряємого періоду у загальній сумі - 72 330,25 грн, є правомірним  і податкове повідомлення-рішення у цій частині винесено у відповідності та на виконання приписів чинного податкового законодавства.
Крім того, перевіркою авансових звітів на витрати пов`язані з господарською діяльністю в період 2010-2011 роки контролюючим органом встановлено відсутність платіжних документів (чеків), які підтверджували би сплату покупцем готівкових коштів у розмірі 15 933,97 грн, в т.ч. по періодах: за 2010 рік встановлено порушення на суму - 8 764,41 грн, що призвело до не утриманню та не перерахуванню податку в сумі - 1 314,66 грн за 2011 рік встановлено порушення на суму - 7 169,56 грн, що призвело до не утриманню та не перерахуванню податку в сумі - 1 075,42 грн. Однак, суди попередніх інстанцій зазначили, що висновки відповідача зазначені в акті перевірки про невідповідність платіжних документів (чеків) вимогам до розрахункових документів є необґрунтованими, оскільки крім фіскальних чеків факт здійснення оплати може бути підтверджено і іншими первинними документами: платіжними дорученнями, квитанціями, товарними чеками, і саме такі первинні документи були надані позивачем на підтвердження факту понесення ним витрат, які пов`язані з господарською діяльністю в період 2010-2011 роки у розмірі 15 933,97 грн. Суди попередніх інстанцій зазначили, що враховуючи встановлені фактичні обставини та положення чинного податкового законодавства, висновки контролюючого органу за результатами перевірки щодо відсутності платіжних документів (чеків), які б підтверджували сплату покупцем готівкових коштів у розмірі 15 933,97 грн є помилковими, не підтверджується документально та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, у зв`язку з чим нарахування ЗДП «Кремнійполімер» податкового зобов`язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 15 933,97 грн є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення № 0014301702 від 25.01.2013 підлягає скасуванню в зазначеній частині.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги позивач орган цитує норми матеріального права, перелічує порушення, які на його думку допущено контролюючим органом під час проведення перевірки та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій окремих положень податкового законодавства, а також заперечень наданих позивачем в ході судових засідань, у зв`язку з чим суди першої та апеляційної інстанції дійшли необґрунтованих та безпідставних висновків щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
8. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 14.1.11 пункту 14.1 статті 14.
безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:           а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
10.2. Підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135.
Інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
10.3. Підпункт 159.1.2 пункту 159.1 статті 159.
Платник податку - покупець зобов`язаний зменшити витрати на вартість заборгованості, визнану судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає день набрання законної сили рішення суду про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення  нотаріусом виконавчого напису. 
Платник податку - продавець у разі якщо суд не задовольняє позов (заяву) такого продавця або задовольняє його частково чи не приймає позов (заяву) до провадження (розгляду) або задовольняє позов (заяву) покупця про визнання недійсними вимог щодо погашення заборгованості або її частини (крім припинення судом провадження у справі повністю або частково, у зв`язку з погашенням  покупцем заборгованості або її частини після подання продавцем позову (заяви)), зобов`язаний збільшити: дохід відповідного податкового періоду на суму заборгованості (її частини), попередньо віднесеної ним до зменшення доходу згідно з підпунктом 159.1.1 цього пункту; витрати відповідного податкового періоду на собівартість (її частину, визначену пропорційно сумі заборгованості, включеної до доходу відповідно до цього підпункту) товарів, робіт, послуг, за якими виникла така  заборгованість, попередньо віднесену ним до зменшення витрат згідно з підпунктом 159.1.1 цього пункту.
На суму додаткового податкового зобов`язання, розрахованого внаслідок такого збільшення доходів та витрат, нараховується пеня, визначена з розрахунку 120 відсотків річної облікової ставки Національного банку України, що діяла на день виникнення додаткового податкового зобов`язання. Зазначена пеня розраховується  за  строк  із першого дня податкового періоду, що настає за періодом,  протягом якого відбулося зменшення доходу  та витрат згідно з підпунктом 159.1.1 цього пункту, до останнього дня податкового періоду, на який припадає збільшення доходу та витрат, та сплачується  незалежно  від  значення податкового зобов`язання платника податку за відповідний звітний період. Пеня не нараховується на заборгованість (її частину), списану або розстрочену внаслідок укладення  мирової угоди відповідно до законодавства з питань банкрутства, починаючи з дати укладення такої мирової угоди.
10.4. Пункт 167.1 статті 167.
Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших  заохочувальних  та  компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами;  виграшу  у державну та недержавну грошову лотерею,   виграшу  гравця  (учасника),  отриманого  від організатора  азартної гри.
У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів,  зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового  року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.
10.5. Підпункти 168.1.1-168.1.4 пункту 168.1 статті 168.
168.1.1. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. 
168.1.2. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання  розрахункового  документа  на  перерахування цього податку до бюджету. 
168.1.3. Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків)  не  підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. 
168.1.4. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).
11. Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):
11.1. Підпункт 4.1.6 пункту 4 статті 4.
Доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді,  вартості товарів (робіт,  послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи,  крім  випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про   списання  вартості  несплачених  обсягів природного газу».
11.2. Підпункт 12.1.5 пункту 12.1 статті 12.
Платник податку - покупець зобов`язаний збільшити валові доходи на суму непогашеної заборгованості (її частини), визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи  за виконавчим написом  нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій: а) або 90-й  календарний день від дня граничного строку погашення такої заборгованості (її частини), передбаченого договором або визнаною претензією; б) або 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.
12. Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):
12.1. Підпункт 4.2.1 пункту 4.2 статті 4.
До складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються: доходи у вигляді заробітної  плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору.
12.2. Пункт 19.2 статті 19.
Особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та   повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу,  який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Витрати, що пов`язані з проведенням господарської діяльності юридичною особою мають бути підтверджені належно оформленими первинними документами.
14. Платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
15. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків платник податків допусти порушення вимог законодавства, такий платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
17. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у  адміністративному позові та апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
18. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 00000632200 від 27.02.2013, № 0000023500/865 від 12.11.2012,                  № 0014301702 від 25.01.2013 (крім задоволених позовних вимог в частині донарахування ЗДП «Кремнійполімер» податкового зобов`язання по податку з доходів найманих працівників в сумі 15 933,97 грн за основним платежем та                2 390,08 грн штрафних санкцій) діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
Колегія суддів зазначає, що у справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що висновки контролюючого органу викладені у акті перевірки № 891/22-022/00203625 від 19.10.2012 про порушення позивачем вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Майстер Трейд Сервіс» (враховуючи встановлені фактичні обставини та положення                  п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, Закону України  «Про оподаткування прибутку підприємств»), а також з ВАТ «Запоріжжяобленерго» є обґрунтованими (що не спростовано позивачем), а відповідно і податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобов`язання позивача по взаємовідносинам з вказаними контрагентами, винесені у відповідності та на виконання приписів чинного податкового законодавства. Так, судами попередніх інстанцій, серед іншого, встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.04.2010 у справі № 12/58/09 затверджено реєстр вимог кредиторів, та майнові вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» до боржника - ЗДП «Кремнійполімер», які заявлені у справі № 12/58/09, визнані судом та складають 15  398 914,89 грн (вказана ухвала ЗДП «Кремнійполімер» не оскаржувалась), крім того, позивачем не було враховано наявність судових рішень у справах № 12/53/10 від 27.04.2010, № 12/146/10 від 01.09.2010 та № 12/5009/4521/11 від 05.10.2011 (рішення набрали законної сили), а також того, що рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 12/146/10 від 01.09.2010 щодо стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми   4  363 227,76 грн (основного боргу за використану активну електричну енергію та боргу з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії), яке набрало законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису (рішення оформлене і підписане згідно із вимогами статті 84 ГПК України 03.09.2010).
Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та не спростовано позивачем, що у ході проведеної перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 п. 7.1 ст. 7 Закону України пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п.п.19.2 «а» п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а також пп. 164.2.2 п. 164.2, пп. 164.2.11 п. 164.2.1 ст. 164, 168.1.1-168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України (за період з 01.01.2011 по 30.06.2012) внаслідок чого позивачем було допущено неутримання/неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі - 72 330,25 грн. Враховуючи встановлені фактичні обставини та вказані положення податкового законодавства, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано зазначили про правильність висновку контролюючого органу щодо неутримання/неперерахування позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб протягом перевіряємого періоду у загальній сумі -             72 330,25 грн та правомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення у цій частині.
19. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові та у апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанції.
20. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до  статті 8 Конституції України,  статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України  та частини першої  статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну  відповідь  на  кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи зазначені позивачем, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
21. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на постанову  Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року слід залишити без задоволення.
22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі   № 808/3977/13-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова