УХВАЛА

16 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.002101
адміністративне провадження № К/9901/28290/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення від 06.02.2019 № 0001041308 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
26.10.2020 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
ГУ ДПС у касаційній скарзі наводить довід про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм пункту 2 статті 6, статті 8, частини третьої статті 9, статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах.
Правовідносини, спір щодо змісту яких є предметом судового розгляду у справі № 1.380.2019.002101, стосуються підстав застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Скасовуючи рішення про застосування штрафних санкцій, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.01.2019 № Ю-0000451308, на підставі якої було прийняте рішення про застосування штрафних санкцій,  була скасована у судовому порядку.
Разом з тим, ГУ ДПС, обґрунтовуючи свою позицію, у касаційній скарзі зазначає про те, що позивач є роботодавцем відповідно до діючого законодавства, у зв`язку з чим на нього покладається обов`язок щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Доводів на спростування висновків судів першої та апеляційної інстанцій відповідач не наводить.
Верховний Суд застосовував вище зазначені норми у подібних правовідносинах, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 804/2008/16.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 КАС,-  
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко