22.10.20
33/812/329/20
Провадження: № 33/812/329/20                                 Суддя суду першої інстанції: Нікітін Д.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                  Суддя апеляційного суду: Ямкова О.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року                                                        м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд 
у складі:
головуючого-судді Ямкової О.О.
за участю: 
секретаря Лівшенка О.С.
особи, відносно якої 
провадження у справі закрито, ОСОБА_1 ,
представника потерпілого Сакари Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника Сакари Ю.В. на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 липня 2020 року, якою відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №288731, 13 червня 2020 року близько 15 години 21 хвилини у місті Миколаєві по проспекту Центральному,21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Geele Ck 1.5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де не врахував дорожню обстановку, був неуважним, та при перестроюванні з крайньої смуги руху, де був припаркований його транспортний засіб в середню смугу, не надав перевагу транспортному засобу «Peugeot 2008», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в цій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок чого не дотримався безпечного інтервалу, та допустив бокове контактування з автомобілем потерпілого, чим порушив вимоги пунктів 2.3б, 10.3, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 липня 2020 року, в якій усунута описка за ухвалою того ж суду від 21 липня 2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 та його представник - адвокат Сакара Ю.В. просять поновити строк на оскарження постанови, постанову суду скасувати, через порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Мотивуючи причини пропуску строку, апелянти зазначають, що потерпілий не викликався до суду, а тому розгляд справи відбувся за його відсутності. 
Про прийняття Заводським районним судом міста Миколаєва оскаржуваної постанови вони довідалися лише 29 вересня 2020 року під час ознайомлення в Заводському районному суді міста Миколаєва з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 13 червня 2020 року, та підтверджується заявою, яка знаходиться у матеріалах справи (а.с.22).
Крім того, на переконання апелянтів, висновки суду не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, у зв`язку з чим не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому апелянти вважають, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.
Зазначають, що в момент зіткнення автомобіль потерпілого повністю знаходився на середній смузі руху проспекту Центрального, а ОСОБА_1 , виїжджаючи на своєму автомобілі з крайньої смуги руху, та перестроюючись у середню смугу руху, не впевнився у безпеці свого маневру.
Вважають, що в діях іншого учасника пригоди, а саме водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Заводським районним судом міста Миколаєва ОСОБА_2 , як потерпілий, не викликався в судове засідання, що призначалося для розгляду справи. 
З копії заяви представника ОСОБА_2 – адвоката Сакари Ю.В. вбачається, що він ознайомився з матеріалами справи про вчинення адміністративного правопорушення, що розглядалося Заводським районним судом міста Миколаєва 29 вересня 2020 року, а тому не міг раніше довідатись про ухвалення Заводським районним судом міста Миколаєва оскаржуваної постанови.
Тому пропущений потерпілим та його представником процесуальний строк підлягає поновленню.
Щодо суті постанови суду першої інстанції, яка оскаржена в апеляційному порядку, то заслухавши пояснення представника потерпілого Сакари Ю.В. на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд зазначених вимог закону не дотримався, та вважав, що обставини, які викладені у протоколі, схемі доданій до нього, не відповідають тим поясненням, які надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, не з`ясував при цьому розбіжності між письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним при складенні протоколу в частині того, що автомобіль потерпілого він не побачив, так як останній потрапив у «сліпу зону», коли він здійснив виїзд на середню смугу руху, та його поясненнями даними у суді, і тому безпідставно не дав оцінку цим обставинам, навпаки, встановив вину потерпілого у ДТП, незважаючи на його відсутність у судовому засіданні, та не врахував, що за положеннями статей 280, 283 КУпАП, суд розглядає справу лише в межах складеного протоколу, та встановлює наявність чи відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення щодо особи, відносно якої його складено, та не вирішує питання щодо кваліфікації дій інших осіб.
Всупереч вимогам закону, суд виклав обставини події на свій погляд, на підставі яких дійшов до висновку, який суперечить наявним у справі доказам та не відповідає встановленим судом апеляційної інстанції обставинам справи. 
Так, апеляційним судом встановлено, що 13 червня 2020 року о 15год. 21хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Geele Ck 1.5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїздив з крайньої смуги руху проспекту Центрального, 21 у місті Миколаєві, де був припаркований його автомобіль, не врахував дорожню обстановку, був неуважним, та при перестроюванні з крайньої смуги руху в середню смугу, не надав перевагу транспортному засобу «Peugeot 2008», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в цій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок чого не дотримався безпечного інтервалу, та допустив бокове контактування з автомобілем потерпілого, чим порушив вимоги пунктів 2.3б, 10.3, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Встановлені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначені обставини його вчинення, а також даними, які відображені у схемі до протоколу огляду місця ДТП від 13 червня 2020 року, на якій зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення та отримані пошкодження автомобілів, а також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 і водія ОСОБА_1 в частині того, що коли він виїздив з місця паркування, у крайній смузі руху проспекту, перестроюючись у середню смугу руху, він автомобіль потерпілого не побачив, так як останній потрапив у «сліпу зону». 
За наданим до суду першої інстанції відео (а.с.6) вбачається, що автомобіль потерпілого спочатку рухався у крайній лівій смузі руху, де здійснив випередження автомобіля, який рухався у середній смузі руху та здійснював відеозапис на реєстратор, ввімкнув правий покажчик повороту, та здійснив перестроювання у середню смугу руху проспекту. В цей час автомобіль, який здійснював відеозйомку та рухався у середній смузі руху, одночасно здійснив маневр перестроювання у крайню праву смугу руху з метою зупинки. 
Відтак, коли автомобіль потерпілого знаходився більшою своєю частиною у середній смузі руху, автомобіль ОСОБА_1 почав виїздити з крайньої правої смуги руху, внаслідок чого його ліве переднє колесо виїхало на розмітку, яка розділяє середню та крайню праву смуги руху (запис о 01.10хвилина), після чого не впевнився у безпеці свого маневру, та не оцінив дорожньої обстановки, продовжив перестроювання у середню смугу руху, не зупинився з дотримання бокового інтервалу та здійснив бокове зіткнення з автомобілем потерпілого, який рухався у середній смузі руху (01.11хвилина) 
Отже, за матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 під час виїзду з місця паркування, яке було розташоване у крайній правій смузі руху, був вимушений здійснити перестроювання у середню смугу руху проспекту. 
За такого, водій повинен був переконатись в безпечності свого маневру та оцінити дорожньою обстановку, а також її зміну, в тому числі переконатись у відсутності транспортних засобів у середній смузі руху на достатній відстані для його виїзду на цю частину дороги, а за наявності на ній інших транспортних засобів, які рухаються по ній, повинен був надати перевагу цим транспортним засобам.
Зазначене підтверджується складеною схемою ДТП, письмовими поясненнями осіб, а також зафіксованими пошкодженнями автомобілів.
Так, з опису пошкоджень автомобіля «Geele Ck 1.5» та автомобіля потерпілого, вбачається, що контактування автомобіля ОСОБА_1 відбулося лише передньою лівою частиною з передніми та задніми правими дверцятами, а також іншою правою частиною автомобіля потерпілого, що свідчить про те, що автомобіль ОСОБА_2 повністю знаходився та рухався по середній смузі руху, а автомобіль ОСОБА_1 лише починав здійснювати маневр виїзду та перестроювання у іншу смугу руху, тобто не міг бути перешкодою для автомобіля потерпілого, який би рухався по тій же смузі руху у попутному напрямку.
При складенні схеми ДТП, переліку пошкоджень транспортних засобів, протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень будь-яких зауважень з боку водія ОСОБА_1 не висловлювалося.
Заперечення ОСОБА_1 , висловлені ним у суді першої інстанції щодо порушень ПДР з боку потерпілого, у зв`язку з тим, що останній здійснив перестроювання у середню смугу руху в той момент, коли ОСОБА_1 вже виїхав з крайньої правої смуги руху у середню, а тому повинен був надати йому перевагу, є неспроможними, та спростовуються як посекундною розкадровкою відеозапису, так і усіма дослідженими у суді апеляційної інстанції письмовими доказами. 
Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з порушенням ПДР України самим потерпілим, є безпідставною, так як водій ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, порушив вимоги пунктів 2.3б, п. 10.3 Правил дорожнього руху України, так як не врахував дорожню обстановку, був неуважним, та при перестроюванні з крайньої правої смуги руху в середню смугу, не надав перевагу транспортному засобу, який рухався по тій смузі, в яку він бажав перестроїтися.
Переконливих доводів, які свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого є усі підстави для визнання його винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
Враховуючи, що правопорушення вчинено 13 червня 2020 року, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП на момент апеляційного розгляду адміністративне стягнення за вчинене правопорушення не може бути накладено, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення. 
Керуючись ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 та його представнику Сакарі Ю.В. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Сакари Ю.В. – задовольнити.
Постанову Заводського  районного  суду  міста Миколаєва  від  20 липня 2020 року, в якій усунута описка за ухвалою того ж суду від 21 липня 2020 року, відносно ОСОБА_1 скасувати.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О. Ямкова