У Х В А Л А        
24 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 337/2530/19
провадження № 61-18219ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за заявою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних, 
В С Т А Н О В И В :
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району     (далі - Управління) про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних.
Позов обгрунтований тим, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2012 року у справі № 2а-0825/108/2012 зобов`язано Управління нарахувати та сплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення. Постанова суду набрала законної сили 14 жовтня 2013 року. Відповідач нарахував до виплати кошти в розмірі 4 900,00 грн, проте сума заборгованості не виплачена. 
Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2011 року у справі № 2а-/9344/11 зобов`язано Управління здійснити перерахунок та сплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення. Постанова суду набрала законної сили 18 листопада 2013 року. Відповідач нарахував до виплати кошти у розмірі 42 915,60 грн, проте не виплатив її. 
ОСОБА_1 зазначив, що відповідач прострочив виконання зобов`язань за рішеннями суду та відповідно до статті 625 ЦК України має виплатити йому суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних.
Просив суд стягнути з відповідача нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 14 жовтня 2013 року до 30 квітня 2019 року на суму заборгованості, нарахованої, але не виплаченої на виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2012 року у справі № 2а-/0825/108/2012 та від 24 жовтня 2011 року у справі № 2а-/9344/11 у розмірі 85 037,89 грн.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2019 року позов залишено без задоволення.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2019 року  скасовано, ухвалено нове рішення такого змісту: «Позов  ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних - задовольнити. Стягнути з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на користь ОСОБА_1  нараховані інфляційні втрати - 7 958,08 грн та три проценти річних - 815,15 грн за період з 14 жовтня 2013 року до 30 квітня 2019 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2012 року у справі № 2а-/0825/108/2012, нараховані інфляційні втрати - 69 248,85 грн та три проценти річних - 7 015,82 грн за період з 18 листопада 2013 року до 30 квітня 2019 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2011 року у справі         № 2а-/9344/11, всього - 85 037,89 грн».
10 серпня 2020 року Управління звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року.
Заява обґрунтована тим, що Управління отримало відповіді з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24 квітня 2020 року, лист Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29 квітня 2020 року, лист Управління Державної казначейської служби України у Хортицькому районі м. Запоріжжя Запорізької області від 09 червня 2020 року. Цими листами обґрунтовано порядок та механізм виконання постанов Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2012 року та від 24 жовтня 2011 року, які підтверджують відсутність незаконних дій щодо невиконання рішень суду та обов`язку щодо сплати коштів.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні заяви Управління про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року у цій справі.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що факт невиконання рішень у справі встановлений рішенням суду, а отримання заявником інформації щодо порядку виконання рішень суду не спростовують висновків, викладених у постанові суду від 10 лютого 2020 року. Це підтверджує наявність незгоди заявника із постановою апеляційного суду, що є підставою для подання касаційної скарги і відсутності підстав для перегляду постанови за нововиявленими обставинами.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що інформація, яка є у листах та відповідях, на які посилається заявник, як на нововиявлені обставини у справі не є такою, що не була і не могла бути відома заявнику на час розгляду справи, оскільки з відповідними запитами, заявник міг звернутися не після прийняття постанови, а раніше.
У грудні 2020 року Управління звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
З огляду на зазначене, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні заяви Управління про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є лише незгодою заявника з його змістом.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за заявою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             А. С. Олійник
С. О. Погрібний
В. В. Яремко