ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 493/1315/19
Апеляційне провадження № 22-ц/813/5525/20
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),
суддів-Вадовської Л.М., Сєвєрової Л.М.,
за участю секретаря-Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Балтського районного суду Одеської області від 02 січня 2020 року, постановлене під головуванням судді Ільницької О.М., 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі – Перший Київський ВДВС м.Одеси) про зняття арешту з нерухомого майна.
Позивач посилався на те, що у квітні 2019 року йому випадково стало відомо про арешт його нерухомого майна, який був накладений на підставі постанови Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ серії АА № 655324 від 29 вересня 2010 року. 
24 квітня 2019 року він звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту та 07 травня 2019 року отримав лист-відмову № 15/8741 з якого вбачається, що архівні справи виконавчих проваджень знищенні по закінченню строків їх зберігання. 
Оскільки виконавчою службою арешт з його майна знято не було, позивач просив зняти задовольнити його вимоги (а.с.2-5, 24-28, 74-78).

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанцій
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 02 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Знято арешт із всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ,в тому числі із земельної ділянки, кадастровий номер: 5120685000:01:001:0614 та заборону на його відчуження, номер запису про обтяження: 4565242 від 14 жовтня 2010 року, а також відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: реєстраційний номер обтяження: 10365445 від 14 жовтня 2010 року про арешт всього нерухомого майна, накладений на підставі постанови Першого Київського відділу ДВС Одеського МУЮ серії АА № 655324 від 29 вересня 2010 року про арешт майна.
Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 802,80 грн. (а.с.122-125).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на скаргу
В апеляційній скарзі Перший Київський ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Першого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, просить рішення суду скасувати та відмовити позивачу у позові, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (а.с.130-133).
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно з порушенням норм процесуального закону визначено коло осіб – учасників справи та не дотримано вимог процесуального закону, що регулює питання подання позову про виключення майна з-під арешту, оскільки даний позов про звільнення майна з-під арешту позивач пред`явив до неналежного відповідача та не пред`явив вимоги до належного відповідача, яким має бути кредитор, в інтересах якого накладено арешт на спірне майно боржника. 
Відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу мотивований тим, що дії державної виконавчої служби по знищенню виконавчих проваджень по закінченню термінів їх зберігання є незаконними, то суд першої інстанції правильно захистив права позивача, задовольнивши його позов про зняття арешту з майна (а.с.165-167).
Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на 27 жовтня 2020 року, не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням прийняти участь у її розгляді особисто не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що встановити на підставі якого виконавчого документу виникло обтяження не виявилось можливим, відкритого виконавчого провадження немає, повторно для примусового виконання виконавчі документи не пред`являлися стягувачами, строк пред`явлення їх сплив, тому подальше існування арешту майна буде становити лише надмірний тягар для позивача.
Апеляційний суд вважає таки висновки передчасними, оскільки позивачем та судом першої інстанції неправильно визначено склад учасників судового процесу. 

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом 
В провадженні Першого Київського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області перебували виконавчі провадження: 
- №21919567 по примусовому виконанню судового наказу №2-н-1279/2010 Малиновського районного суду м.Одеси від 29 квітня 2010 року про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 22 587,69 грн. 
03 березня 2011 року виконавче провадження стосовно стягнення грошових коштів з боржника на користь стягувача було завершено на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. від 21 квітня 1999 року), виконавчий документ повернуто стягувачу;
- №41817913 по примусовому виконанню виконавчого листа №755/351/13 Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Універсал-Банк» грошової суми у розмірі 64 937,77 грн. 24 червня 2014 року державним виконавцем на підставі п.10 ч.1ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. від 21 квітня 1999 року) виконавче провадження закінчено, виконавчий документ направлено до ВДВС Балтського РУЮ для виконання за належністю;
- №46986221 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-355/11 Київського районного суду м.Одеси від 04 березня 2015 року про стягнення з нього на користь КП ЖКС «Вузівський» грошової суми у розмірі 4209,51 грн. 30 грудня 2015 року виконавче провадження стосовно стягнення грошових коштів з боржника на користь стягувача було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. від 21 квітня 1999 року), виконавчий документ повернуто стягувачу.
За повідомленням Першого Київського ВДВС у зв`язку з закінченням строків зберігання на підставі п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25 грудня 2008 року, вищевказані виконавчі провадження знищено.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 5120685000:01:001:0614 на підставі свідоцтва про право власності № 17349805, виданого 05 лютого 2014 року реєстраційною службою Балтського районного управління юстиції Одеської області. 
Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним виконавцем Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ була винесена постанова серії АА № 655324 від 29 вересня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, арешт накладено на все майно, що належить боржнику (а.с.12-14).
Наказом Міністерства юстиції України №3173/5 від 16 жовтня 2019 року «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України», у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції в Одеській області та утворенням Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), створено Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Порядок зняття арешту з майна регулюється ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».
Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини зазначені в ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» .
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до п.15 розділу V111 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майн боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.
Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права: 
- на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом У11 ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад – адміністративного);
- особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не м є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.
Відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна, накладеного в межах виконавчих проваджень, позивач свої вимоги заявив до відповідача Першого Київського відділу Державної виконавчої служби та не пред`явив їх до особи (осіб), від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, тобто, в даному випадку відповідачем повинен бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який в зв`язку з накладенням арешту набуває певні права щодо арештованого майна боржника (право задоволення вимоги за рахунок такого майна в порядку і в черзі, встановленій законом.
При розгляді справи суд першої інстанції не було вирішено питання про заміну неналежного відповідача відповідно до вимог ст.51 ЦПК України. 
Оскільки позивачем не заявлено позовні вимоги до належного відповідача, а саме стягувача, яким, виходячи із хронології дат відкриття виконавчих проваджень, що наведені вище, мало бути ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого накладено арешт на майно боржника, то такий позов задоволенню не підлягає.
Відмова в задоволенні позову з підстав заявлення вимог до неналежного відповідача не позбавляє позивача права на пред`явлення вимог до належного відповідача в майбутньому. 

Судові витрати
Подача позовної заяви і (або) апеляційної скарги - є процесуальною дією, сплата судового збору за подачу останніх передбачена Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, положення якого не тільки передбачають необхідність сплати судового збору, а також встановлюються порядок та способи оплати судового збору, його розмір, визначають платників судового збору та об`єкти справлення судового збору, а також встановлюють звільнення від сплати судового збору.
Згідно з п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Законом України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Тобто, станом на 2019 рік позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. 
Відповідно до вимог п.п.1.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, сплачується судовий збір у розмірі – 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Тому за подачу апеляційної скарги у цій справі підлягала сплаті 1152,60 грн. (768,40х1.5). 
З матеріалів справи вбачається, що:
- за подачу позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 802,80 грн., що на 34,40 грн. більш ніж передбачено законом (а.с.1);
- за подачу апеляційної скарги Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) сплатив судовий збір у розмірі 1921 (1261,20+659,90) грн., що на 768,40 грн. більш ніж передбачено законом (а.с.147,148).
З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Першого Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий збір у розмірі 1152,60 грн.
Повернення зайво сплачених коштів в рахунок судового збору здійснюється в порядку передбаченим п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» за відповідним клопотанням сторони.
Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити.
Рішення Балтського районного суду Одеської області від 02 січня 2020 року скасувати.
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Першого Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий збір у розмірі 1152,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий  

Судді: