ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 листопада 2020 року           справа №360/4692/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника позивача Суткового А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суткового Андрія Миколайовича, як представника ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. у справі № 360/4692/19 (головуючий І інстанції К.Є. Петросян) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
                                                          ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Луганській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Луганській області) звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якому просило: стягнути з відповідача в дохід місцевого бюджету України суму податкового боргу у розмірі 198357,82 грн з орендної плати за землю з фізичних осіб, з яких 192912,70 грн основного боргу та 5445,12 грн пені.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: стягнув з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  в дохід місцевого бюджету суму податкового боргу в розмірі 198 357,82 грн з орендної плати за землю з фізичних осіб, з яких 192 912,70 грн основного боргу та 5445,12 грн пені на розрахунковий рахунок.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постановою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року у справі №360/3442/18 скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 193468-1304-1214 від 22.03.2018, яким нарахованою сумою у розмірі 27313,42 грн., тому, вказані суми є неузгодженими.
Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник відповідача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , 26. перебуває за основним місцем обліку в Рубіжанському управлінні ГУ ДПС у Луганській області, як платник податків з 13.07.2015, за основним видом діяльності - оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва (а.с.7,8,36,37).
Податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2016 р. №685-17 за формою "Ю" була направлена відповідачу та вважається врученою (а.с.9).
Позивач має заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 198357,82 грн з орендної плати за землю з фізичних осіб, яка складається з сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями у розмірі 192912,70 грн та 5445,12 грн пені, а саме: №2372299-1301 від 20.06.2017 з нарахованою сумою у розмірі 27313,42 грн; №193468-1304-1214 від 22.03.2018 - 27313,42 грн; №53564-5206-1214 від 05.06.2019 - 26548,42 грн; №53566-5206-1214 від 05.06.2019 - 28141,33 грн;  №53562-5206-1214 від 05.06.2019 - 27313,42 грн; ППР №53563-5206-1214 від 05.06.2019 -  28141,33 грн; №53565-5206-1214 від 05.06.2019 - 28141,33 грн (а.с.10-25,49,50).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі №360/3442/18 позов адвоката Суткового Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1       до   Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 193468-1304-1214 від 22.03.2018, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року №193468-1304-1214 на суму 27313,42 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №360/3442/18 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області задоволено, скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі №360/3442/18 та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року у справі справа №360/3442/18 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, залишено в силі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року.
Відповідно до інтегрованої карти, станом на 02.12.2019 відповідача має податкову заборгованість у загальній сумі 198357,82 грн з орендної плати за землю з фізичних осіб, яка складається з сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом податковими повідомленнями - рішеннями у розмірі 192912,70 грн та 5445,12 грн пені (а.с.49,50). 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що станом на 02.12.2019 відповідач має податкову заборгованість у загальній сумі 198357,82 грн з орендної плати за землю з фізичних осіб, отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. 
За підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Тобто, узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
Відповідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків. 
За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності. 
Пунктом 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
За положенням пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Згідно з пунктом 54.1, 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Положеннями пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.2 якої передбачено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 згаданої статті).
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
За змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, якщо рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами судового оскарження не було скасовано і є чинним, такі зобов`язання вважаються узгодженими.
Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
На момент подання адміністративного позову тривала процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 193468-1304-1214 від 22.03.2018, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 27313,42 грн. за податковий період 2018 рік. Отже, податковий борг за вказаним податковим повідомленням-рішенням на час розгляду справи в суді першої інстанції не був узгоджений.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року у справі справа №360/3442/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, залишено в силі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, яким позов адвоката Суткового Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1  до   Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 193468-1304-1214 від 22.03.2018, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року №193468-1304-1214 на суму 27313,42 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Докази оскарження відповідачем в адміністративному чи судовому порядку податкових повідомлень-рішень: №2372299-1301 від 20.06.2017 з нарахованою сумою у розмірі 27313,42 грн; №53564-5206-1214 від 05.06.2019 - 26548,42 грн; №53566-5206-1214 від 05.06.2019 - 28141,33 грн;  №53562-5206-1214 від 05.06.2019 - 27313,42 грн; ППР №53563-5206-1214 від 05.06.2019 -  28141,33 грн; №53565-5206-1214 від 05.06.2019 - 28141,33 грн  відсутні, тому визначені ними суми грошових зобов`язань є узгодженими та набули статусу податкового боргу.
Стосовно посилання апелянта на неотримання позивачем вимоги та податкових повідомлень-рішень, суд зазначає, що у розумінні статті 42, 58 Податкового кодексу України, вимога та податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу, оскільки надіслані на адресу за місцем проживання (останнього відомого місцезнаходження фізичної особи) з повідомленням про вручення. Отже, вказані документи є належним доказами, які підтверджують наявність у позивача узгодженого податкового боргу.
Як зазначалось, станом на 02.12.2019 відповідач має податкову заборгованість у загальній сумі 198357,82 грн з орендної плати за землю з фізичних осіб, яка складається з сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом податковими повідомленнями - рішеннями у розмірі 192912,70 грн та 5445,12 грн пені, у тому числі нарахований податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" № 193468-1304-1214 від 22.03.2018 на суму 27313,42 грн. 
Таким чином, з урахуванням скасування судом вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, на даний момент за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 171044,40 грн., який є узгодженим та підлягає стягненню за рішенням суду.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову про стягнення податкового боргу на суму 171044,40 грн.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку, що  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.
Керуючись ст. 243,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд,-
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Суткового Андрія Миколайовича, як представника ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. у справі № 360/4692/19 - задовольнити частково.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. у справі № 360/4692/19 - скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
Адміністративний позов  Головного управління ДПС у Луганській області задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід місцевого бюджету суму податкового боргу в розмірі 171044  грн (сто сімдесят одна тисяча сорок чотири гривні) 40 копійок з орендної плати за землю з фізичних осіб, з яких 165599,28 грн основного боргу та 5445,12 грн пені на розрахунковий рахунок №UA21899990000033210815012080, код платежу 18010900, отримувач УК у м. Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./18010900, ОКПО 37944909, МФО 899998, Казначейетво України (ЕАП).
В задоволенні решти позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач                                                                                       Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                          І.Д. Компанієць

                                                                                                                  А.В. Гайдар