Номер провадження: 22-ц/813/7235/20 
Номер справи місцевого суду: 2-196/10
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
                                         В С Т А Н О В И В:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, яким накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року скасувати, заяву задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, яким накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в рамках цивільної справи № 2-196/10 арешт не накладався, а заявник, звертаючись із цією заявою доказів про накладення судом арешту не представив. 
 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
       Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Київського районного суду м.Одеси на розгляді перебувала цивільна справа № 2-196/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27 січня 2010 року позов Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 62 496 грн.84 коп. та судові витрати у розмірі 877 грн.
На виконання вищевказаного рішення суду, 25 червня 2010 року Київським районним судом м.Одеси було видано виконавчі документи.
На підставі виконавчих документів Другим Київським ВДВС ОМУЮ було відкрито виконавче провадження.
Під час здійснення виконавчих дій, постановою державного виконавця Другого Київського ВДВС ОМУЮ Васильєва Ю.Ю. від 10 вересня 2010 року було накладено арешт на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 . 
Іншого арешту в тому числі і в якості виду забезпечення позову на даний об`єкт нерухомості (1/5 частину) не накладалося. 
Тобто єдиним обтяженням на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 фактично є арешт накладений постановою державного виконавця Другого Київського ВДВС ОМУЮ Васильєва Ю.Ю. від 10 вересня 2010 року під час виконавчого провадження з примусового виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 27 січня 2010 року.
Вказуючи на те, що вказане обтяження перешкоджає реалізації заявником права власності, заявниця ОСОБА_1 просила його скасувати подавши заяву про скасування заходів забезпечення позову і посилаючись у якості обґрунтування на статтю 158 ЦПК України. 
Колегія суддів звертає увагу, що порядок вжиття та скасування судом заходів забезпечення позову встановлений ст. ст. 149-153, 158 ЦПК України та відповідно до наведених норм закону суд може скасувати лише ті заходи забезпечення, які були вжиті безпосередньо судом, за наявності відповідних на те підстав.
Проте арешт, який просить скасувати заявник, накладався державним виконавцем під час здійснення ним виконавчих дій на стадії виконання рішення суду і не є заходом забезпечення позову, який накладається судом в порядку ст. ст. 149-153 ЦПК України. 
При таких обставинах та приймаючи до уваги, що заявник звернулася до суду саме із заявою про скасування заходів забезпечення позову і не обгрунтовувала її незаконністю дій державного виконавця під час примусового виконання рішення суду та накладення арешту на частку у нерухомому майні та не посилалася на звернення до державного виконавця із заявою про скасування арешту і незаконну відмову державного виконавця у скасуванні арешту або незаконну бездіяльність державного виконавця в частині не реагування на заяву в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.
Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що заявник, в порядку ст. 447 ЦПК України, має право звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено її права.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відмову у скасуванні арешту є вірними, а доводи правильність висновків не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
        П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 30.10.2020 року.

Головуючий          О.М. Таварткіладзе 
Судді:         А.П. Заїкін
                                                               С.О. Погорєлова