УХВАЛА

29 жовтня 2020 року 
Київ
справа №260/1797/19
адміністративне провадження №К/9901/26102/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі № 260/1797/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
установив:
ТОВ «Астра» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.09.2019 № 0000361403, яким позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість у розмірі 1086096, 00 грн (в т. ч. за податковим зобов`язанням 868877, 00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 217219, 00 грн).
Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 06.02.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020, у задоволенні позову відмовив.
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями ТОВ «Астра» подало до Верховного Суду касаційну скаргу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі як на підставу до відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №1340/4383/18, разом з тим, не вказує відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
У супереч вимогам вказаної статті скаржник до касаційної скарги не додав документ про сплату судового збору.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір» за подання до адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено - 1921 грн.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що позовна заява містить вимоги майнового характеру.
Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі - 32   582,88 грн (1   086   096,00 грн* 1,5 %* 200 % = 32   582,88 грн) та подати до Верховного Суду документ, який це підтверджує.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; 
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; 
код ЄДРПОУ: 38004897; 
код банку отримувача: 899998; 
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»;
призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд - назва суду, де розглядається справа).
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, а також уточнити підстави з яких подається касаційна скарга з посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 121, 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі № 260/1797/19 - залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов

Судді                                                                                                           І.В. Дашутін

                                                                                                                   М.М. Яковенко