ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 жовтня 2020 року           справа № 235/2931/16-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Покровської міської ради Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року (повний текст складено 22 липня 2016 року в м. Покровськ Донецької області) у справі № 235/2931/16-а (суддя в 1 інстанції – Величко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про скасування п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровської міської ради Донецької області (далі – відповідач) про скасування п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1. 
В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 28.01.2015 року Красноармійською міською радою було прийнято рішення № 6/44-1, про встановлення місцевих податків і зборів та ставки акцизного податку на території м. Красноармійськ на 2015 рік. В оскаржуваному рішенні затверджене Положення про транспортний податок. П. 2.1 Рішення встановлено, що ставки податку, визначені в ньому, вводяться в дію з 01.01.2015 року. Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін. В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. В даному випадку - не раніше 01.01.2016 року. Оскільки оскаржуване рішення в частині початку його дії та застосування з 01.01.2015 року , є за її думкою незаконним, просила визнати протиправним та скасувати п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 в частині початку строку застосування встановленої ставки транспортного податку. Оскільки позивач дізналася про наявність рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-2 лише під час судового провадження у Донецькому окружному адміністративному суді з питання оскарження винесеного податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 16.06.2015 року № 1160/05-16-17-04, а саме у грудні 2015 року, коли за клопотанням представника позивача Красноармійська міська рада надала рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1, яким встановлені ставки транспортного податку на 2015 рік, просила визнати причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою для захисту своїх прав поважними та поновити строк звернення до суду із позовом.
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого визнано протиправним і скасовано п.2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 в частині початку строку застосування встановленої ставки транспортного податку.
Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено, що по-перше, позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки повинен бути дізнатися про існування оскаржуваного рішення ради з регіональної газети «Маяк» № 9 від 26.02.2015 року та № 11 від 12.03.2015 року. Окрім того, згідно п. 12.4 та 12.4.3 ст. 12 ПК України до повноважень рад належить прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу Покровської міської ради Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а було задоволено частково, внаслідок чого: постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а – скасовано; позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про скасування п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 – залишено без розгляду.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, внаслідок чого ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року було скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу Покровської міської ради Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а було задоволено, внаслідок чого: постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а – скасовано; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про скасування п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 – відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, внаслідок чого постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 235/2931/16-а – скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Статтею 25 названого Закону встановлено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.
Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 26 названого Закону виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до ст. 8 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно положень ст. 10 названого Кодексу до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок, а до місцевих зборів: збір для паркування транспортних засобів і туристичний збір.
Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно в частині транспортного податку та плати за землю.
Статтею 12 Податкового кодексу України визначені, зокрема, повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів.
Відповідно до п. п. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін ( плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Зазначена норма кореспондується з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що проголошений у статті 4 Податкового кодексу України ( підпункт 4.1.9 пункту 4.1). Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року за № 6/44-1 «Про встановлення місцевих податків і зборів і ставки акцизного збору на території м. Красноармійська на 2015 рік» встановлені місцеві податки і збори: податок на майно; єдиний податок. Місцеві збори: збір для місця для паркування транспортних засобів.
Положення про Податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (Додаток № 1), про транспортний податок (Додаток № 2), про єдиний податок - вступає в дію з 01.01.2015 року.
Вказане рішення Красноармійської міської ради опубліковано в газеті «Маяк» № 9 від 26.02.2015 року та № 11 від 12.03.2015 року.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року було витребувано у Покровської міської ради Донецької області інформацію щодо чинності пункту 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 № 6/44-1 «Про встановлення місцевих податків і зборів та ставки акцизного податку на території м. Красноармійська на 2015 рік» та «Положення про транспортний податок» протягом 2016 року. У випадку втрати чинності зазначених правових актів, зазначити дату втрати ними чинності.
На виконання вказаної ухвали суду відповідачем надіслано на адресу Першого апеляційного адміністративного суду завірені належним чином копії рішень Красноармійської міської ради від 28.01.2015 № 6/44-1 та від 23.06.2015 № 6/47-6.
Вивчивши зазначені рішення, колегія суддів дійшла висновку що п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 № 6/44-1 «Про встановлення місцевих податків і зборів та ставки акцизного податку на території м. Красноармійська на 2015 рік» та «Положення про транспортний податок» було чинне протягом 2016 року та є чинним на теперішній час, оскільки в рішенні Красноармійської міської ради від 23.06.2015 № 6/47-6, яке прийняте пізніше, не зазначена втрата чинності спірного пункту 2.1.
Доводи відповідача про правомірність прийнятого радою рішення, оскільки воно узгоджується з нормами Закону України від 28.12.2014 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в пункті 4 розділу 11 «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року, зазначено: рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку в реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Отже, норми закону № 71-VIII від 28.12.2014 щодо встановлення на 2015 рік податку на майно мають лише рекомендаційний характер, в той час як п.п. 12.3.4 Кодексу законодавцем чітко встановлено повноваження міської ради при встановленні місцевих податків та зборів.
Разом з тим, відповідач, виконуючи таку рекомендацію Закону № 71-VIII та приймаючи спірне рішення, зобов`язаний був дотримуватись інших обов`язкових приписів Податкового кодексу України, а саме, п.п. 12.3.4 ст. 12, яким встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Крім того, пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила.
Таким чином, оскільки відповідачем не дотримано вимоги п. п. 12.3.4 ст. 12 та п. п. 4.1.9 п. п. 4.1 ст. 4 ПК України, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що п. 2.1 рішення Красноармійської міської ради від 28.01.2015 року № 6/44-1 в частині початку строку застосування встановленої ставки транспортного податку суперечить вимогам чинного законодавства, що обумовлює його скасування та задоволення позовних вимог.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                                  

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Покровської міської ради Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а – залишити без задоволення.
Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 235/2931/16-а – залишити без змін.     
Повне судове рішення складено 07 жовтня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                           І.Д. Компанієць